6 F. R. KJELLMAN, MARINA CHLOROPHYCEER FRÅN JAPAN. 



Skottet har betydlig bredd omedelbart öfver callus radi- 

 calis, så att i olikhet med hvad fallet synes vara hos U. ri- 

 gida Ag. en stipitaldel ej är urskiljbar; jfr J. Gr. Ag. Ulva- 

 ceee s. 168. Yngre exemplar likna till formen mycket den 

 bild af Phycoseris gigantea, som Kutzing lemnat i Tab. Phyc. 

 VI, t. 22. Det torde derför kunna antagas, att den växt. 

 som Mårtens Preuss. Exped. sid. 112 anför frän Japan under 

 namn Ph. gigantea [i perforata Kg är densamma som TJ. per- 

 iusa. Äldre exemplar hafva en något mera omvändt ägg- 

 rund, andra äter och särskildt fritt liggande en nästan cirkel- 

 rund form; jfr tatl. 1 iig. 1 — o. Såsom ungt är skottet tem- 

 ligen blekt gulgrönt med någon dragning at brunt, äldre får 

 det en temligen tydligt blågrön anstrykning. I utvuxet till- 

 stånd saknar det glans, men yngre exemplar, och i synnerhet 

 de tunna kantfälten af fritt på bottnen liggande individ, 

 hafva stundom en tydlig glans, liksom också färgen hos dessa 

 senare är mera rent och klart gulgrön. Det synes mig vara 

 dylika kantstycken. Suringar tagit för och af bildat såsom 

 Phycoseris austraJis; jfr Sur. Algw japon. s. 21. tafl. VI. 

 fig- B. 



Tjockleken är obetydlig, endast omkr. 40 a i skottets 

 kant, deremot. åtminstone hos fertila exemplar, i dess nedre 

 och mellersta del, äfven ganska långt från basen, högst be- 

 tydlig. Hos dylika exemplar har jag funnit tjockleken uppgå 

 till 125 u i den region, der skottet blir tydligt distromatiskt 

 och hos fritt liggande individ är den af samma storlek i 

 skottets midtregion, o — 4 cm från basen. 



Såväl i kanten som längre in på skottskifvan och såväl 

 vid spetsen som nära basen bildas redan tidigt en större 

 mängd hål; tafl. 1. fig. 1. Dessa förstoras, livar under en del 

 sammanflyta och den väfuadsstrimma spr anges, som begrän- 

 sar de i kanten uppkomna hålen utåt. Härigenom blir det 

 ursprungligen hela skottet dels uppdeladt i ett antal, dock 

 ej stort, bredare lober af olika längd, dels kommer karten 

 att utlöpa i tandlika, af bredare, rundade bugter åtskilda 

 utskott; jfr tafl. 1, flg. 1, 2, 4. 5. Hos äldre, fritt på bottnen 

 liggande individ ökas mängden af hal betydligt, och dylika 

 exemplar blifva derför ofta nästan nätformigt genombrutna 

 och i hög grad sargade; tafl. 1. fig. o. 



En tvärgenomskärning af ett fertilt, vidvuxet individ 

 nära skottets bas, just i den region, der skottet först blir dis- 



