BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. AFD. III. N:0 11. 7 



tromatiskt, har det utseende, som fig. 2, tafl. 3 utvisar. Skot- 

 tet är, såsom häraf framgår, uppb3^gdt af två lager temligen 

 regelbundet prismatiska celler, med cellrummen ända till 2 

 gånger så köga som tjocka och cellrums hörnen temligen starkt 

 afrundade. I kanten äro cellerna mj^cket lägre, nästan tafvel- 

 formiga med cellrummen stundom bredare än höga och cell- 

 rumshörnen mera tydligt vinkliga; tafl. 3 fig. 3. Hos individ, 

 som en längre tid legat fritt på bottnen, har en ganska vä- 

 sentlig förändring i byggnaden inom det tjockare midt- och 

 basalpartiet inträdt. Väggarne hafva förtjockats betydligt 

 och blifvit tydligt, men oregelbundet lamellerade, och detta 

 har haft till följd eller stått i samband med, att cellrummen 

 förträngts och delvis fått en mycket oregelbunden form. 

 Kloroplasten är också försvagad. En del celler äro nästan 

 alldeles fulla med stärkelse, andra hafva en tydlig kloroplast 

 såsom vanligt utbredd utefter ytterväggen, men cellens inre 

 ■del rik på stärkelse; tafl. 3 fig. 6. Deremot hafva de celler, 

 som bilda den friskare, mera lifskraftiga kantzonen, icke i 

 någon nämnvärd grad förändrats; möjligen äro de något högre 

 än hos vidvuxna exemplar; tafl. 3 fig. 7 — 8. 



De fertila (kant-) cellerna äro något högre och tjockväg- 

 gigare än de vegetativa, utåt papillformigt utbugtade med 

 papillen slutligen genomdragen af en kanal för fortplantnings- 

 kropparnes utträngande; tafl. 3 fig. 4. 



Anmärkning om arten. Att hos Ulva Lactuca (L.) 

 BoRN. et Thur. understundom en ej långt drifven lobering af 

 skottet inträder, framgår med all önskvärd tydlighet af den 

 mästerliga bild af denna växt, som lemnats i Etud. Phyc. 

 (tafl. 10). Men det torde väl också böra medges, att denna 

 lobering är långt skild från vanlig, typisk förgrening. Häri 

 skiljer sig denna växt liksom de med den nära beslägtade 

 arterna af slägtet Ulva, så vidt jag kan finna, i väsentlig 

 ffrad från TJ. fasciato Helile, itv att hos denna en växtform 

 förekommer, som står vanlig klaselik förgrening mycket nära. 

 Detta anser jag framgå såväl af den figur af denna växt, hvilken 

 KuTZiNG meddelat i Tab. Phyc. VI. tafl. 28, som kanske ännu 

 mer af de exemplar af densamma från Ceylon, som jag ut- 

 delat i WiTTR. et NoRDST. AlgEB cxsicc. under n:o 432. Den 

 enklare, mindre diff'erentierade förgreningsform, som stundom 

 framträder hos U. Lactuca i ofvan angifna omfattning, torde 

 väl äfven vara den. som förekommer hos typisk U. rigida Ag. 



