BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. APD. III. N:0 11. 11 



latis, vertice poro perductis. Tab, 2 fig. 1 — 7, tab. 3 

 fig. 9—14. 

 Hab. Yokohama, Groto et Amakusa, gregatim copioseque 

 in media et inferiore regione litorali crescens, mense Maj i 

 optime florens. 



f. densa Kjellm. mscr. 



f. minor, globulos diametro circa 1 cm densissimos, super- 

 ficie crispatos formans, fronde crassiore, coriacea usque 

 150 u crassa, e cellulis valde verticaliter elongatis con- 

 texta. Tab. 2, fig. 8—11, tab. 8, fig. 15. 

 Hab. Amakusa, quam forma genuina, ut videtur rarior, 

 in summa regione litorali .scopulis affixa. 



Artbeskrifning. Arten synes vara temligen starkt 

 utbredd vid Japans kust och åtminstone ställvis uppträda 

 mycket ymnig. Mina samlingar innehålla ett mycket betyd- 

 ligt material, insamladt på en dag vid Goto i slutet af maj 

 månad. Detta synes vara den förnämsta tiden för dess ut- 

 veckling. Sjelf har jag tagit den vid Yokohama i slutet på 

 september, men här var den vid denna tid mindre ymnig. 

 En temligen stor mängd exemplar har jag också från Ama- 

 kusa, men de flesta af dessa tillhöra f. densa. Exemplar, 

 insamlade i slutet af maj, hafva börjat öfvergä i fertilt till- 

 stånd. Växten är fäst vid klipphällar och på dessa utbredda 

 Corallinaceer. Hufvudformen synes tillhöra litoralregionens 

 mellersta och nedre del, f. densa vara en form, som växer högst 

 upp i litoralbältet, kanske t. o. m. något ofvanför flodgräiisen. 



Växten är vidfästad med en stor, grof, flikig callus radi- 

 calis; tafl. 3, fig. 9 — 10. Skottet saknar tydligt urskiljbar sti- 

 pitaldel. Det grenar sig nederst vid basen i ett fåtal grenar, 

 af hvilka en del förblifva små, oftast till formen bredt om- 

 vändt äggrunda, en del åter utväxa till betydligare storlek 

 särskildt mycket starkt på bredden, antaga en nästan cirkel- 

 rund eller stundom en mycket bredt njurlik form, med bred- 

 den ända till 2 — 3 gånger större än längden. Dessa grenar 

 eller lober äro mer eller mindre upprepadt grenade i kortare 

 lober, äfven dessa ofta lika breda som eller bredare än långa. 

 Loberna. i synnerhet de större, äro starkt och djupt vå- 

 giga samt strutlikt hoprullade och såsom fullt utvecklade 

 sammanslutna till en lös, bollformig kropp; tafl. 2 fig. 1 — 7. 



