BIHANC^ TILL K. SV. VET. -AK AD. HANDL. BAND 23. AFD. III. N:0 11. lo 



Aumärkning- om arten. Man torde väl kunna antaga, 

 att denna art står nära U. rigida Kg. (J. G. Ag.) och att, 

 om man tager dennas vida begränsning för god, den äfven 

 skulle omfatta U. conglohata. Enligt min erfarenhet är det 

 dock icke blott möjligt, utan helt säkert äfven naturligt att 

 draga gränserna för U. rigida trängre än t. o. m. J. Gr. Agakdh 

 gjort det. (Ulvace<;e s. 168.) 



Frän U. rigida Ag., med uteslutande af V. Lactuca Born. 

 et Thur. och med den närbeslägtade arter äfvensom U. latis- 

 sima L. (J. Gr. Ag.), synes mig U. conglohata vara skild ge- 

 nom följande karakterer: 



1) Skottet saknar tydlig stipes. För JJ. rigida uppger 

 J. G. Agardh, att den är »stijntata, stipite demum admodum 

 conspicuo . . . frondes seniles adparent quam evidentissime 

 stipitati supra radicis partem propriam^; jfr UlvacecE s. 168 

 och 172. 2) U. conglohata blir genom ett egendomligt växt- 

 sätt förr eller senare, under vissa förhållanden mycket hårdt 

 boll- eller hufvudlikt sammansluten. U. rigida anges vara 

 wage exj^ansay. Väl säger J. G. Agardh, att af denna art 

 »formas robustas et plus minus contractas nunc in ceespitem 

 densissimum plurimas conjunctas (Ulva uncialis Suhr), in fis- 

 suris rupium undarum violentia magis expositarum, provenire , 

 men, om jag rätt fattar detta uttryck, så anger det, att un- 

 der vissa förhållanden ett större antal individ sammanslutas 

 till en mer eller mindre tät tufva, under det hos Z\ conglo- 

 hata det är ett enda individ, som antar i följd af sitt väx- 

 sätt en bollformig gestalt, och detta sålunda äfven under mera 

 vanliga yttre förhållanden, och säkert närmast sådana, då 

 enligt J. G. Agardh's uppgift af U. rigida uppträda formsc 

 tenues et fronde dilatata instructse; jfr J. G. Ag. Ulvacea' 

 s. 170. 3) U. conglohata är alltid, särskildt i skottets öfre 

 del högcelligare än U. rigida; åtminstone har jag icke sett 

 något exemplar, hos hvilket skottet upptill, såsom fallet är 

 hos U. rigida, varit bildadt af celler, ?qufe sunt directione 

 tangentis fere duplo longiores quam verticaliter sunt elon- 

 gatae, utan alltid af celler som i snitt, hvilka träifat celler- 

 nas bredaste del, visat sig bestå af celler med cellrummen 

 kvadratiska eller något högre än vida. 4) Förgreningen är 

 starkare differentierad hos U. conglohata än hos Z. rigida, 

 hos den förra särskildt vid hufvudlobernas bildning närmande 

 sig, om också ej fullt sä kraftigt utpräglad, förgrenings- 



