BTHAXG TILL K. sv. VET.-AKAD. HANDL. BAND 23. AFD. III. X:0 11. 17 



Sydamerikas vestkust. som ursprungligen af Suhr beskrefs 

 såsom JE". hulbosa; jfr J. G. Ag. Ulvacete s. 140 ff. r3en här 

 ifrågavarande Enteroniorpha-f ormen från Japan synes mig 

 dock vara något storcelligare ock hafva mera tydligt radade, 

 mera tydligt kantiga och tjockväggigare celler än den syd- 

 amerikanska rasen af arten. Den blir omkring 30 cm lång. 



f. dilatata Kjellm. mscr. 



Fröns simplex, a basi tenuiore sensim dilatata. superne 



usque 13 mm lata, vix ultra 10 cm longa. 

 ? Syn, E. Linza De Toni, Phyceae japonicse p. 58. 

 Hab. Amakusa. unacum antecedente crescens, rarior. 



I habitus står denna form närmast den växt, som Kutzing 

 benämnt E. africana (Tab. Phyc. VI, t. 40 f. 2) och de exem- 

 plar af E. bulbosa a peruana, som J. Gr. Agardh beskrifvit 

 från Valparaiso; jfr J. G. Ag. Ulvacese s. 141. Den erinrar 

 så betydligt om Enteromorpha Linsa och E. lapafhifolia, att 

 det är väl möjligt, att det är den, som blifvit uppgifven 

 från Japan under dessa namn, särskildt det första. Till cell- 

 byggnaden öfverensstämmer den så nära med föregående, att 

 jag måste betrakta den såsom en kanske skäligen tillfällig 

 form af den. Deras samhörighet framgår också deraf. att 

 de enligt föreliggande uppgifter växte tillsamman. 



f. elongata Kjellm. mscr. 



Fröns simplex, rarissime uno alterove ramulo obsessa, 

 filiformis, usque 50 cm longa, vix ultra 3 mm crassa. 

 Tab. 3, fig. 24-25. 

 Hab. Simonoseki, in salinis vulgaris, gregatim crescens, 

 men se Septembris optime florens. 



Äfven denna växt, som jag samlade under Vega-expedi- 

 tionen på angifvet ställe, der den växte i mycket stor ym- 

 nighet i saliner. synes mig höra tillsamman med förut an- 

 förda former, med hvilka den till skottets byggnad nära 

 öfverensstämmer. Dess afvikande habitus torde kunna till- 

 skrifvas den egendomliga växtplatsen. I skottets form synes 

 den närmast öf verensstämma med den af J. G. Agardh be- 

 skrifna, till E. bulbosa förda växten frän Chatham-öarne; jfr 

 J. G. Ag. Ulvaee£e s. 141. 



2 



