BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAMDL. BAiSD 23. AFD. 111. N:0 11. 25 



en temligen blekgrön nedtill något mörkare färg, vidfästad 

 med en stark, ehuru temligen liten, i kanten något tlikig, 

 nedtryckt kägellik callus radicalis, som utgör nedre ändan af 

 den grofva, omvändt kägelformiga, längre eller kortare, myc- 

 ket tjockväggiga, pa färgadt innehåll mycket fattiga basal- 

 cellen; tall. 4 fig. 18. Från samma callus utgår ett eller ett 

 fåtal, 3 — 4, individ. Basalcellen är i regel många gånger sä 

 lång som tjock; dess tjocklek uppgår till 250 u. Stundom 

 ffirändras de basalcellen närmast liggande cellerna till likhet 

 med denna, fa starkt förtjockad yttervägg och blifva fattiga 

 ])å kloroplaster; denna nedre del bildar då en särskild kropp- 

 region, som man skulle kunna kalla stipcs. Ofvanför denna 

 del ett stycke uppåt är skottet cylindriskt, ej eller mycket 

 svagt sammandraget vid tvärväggarna. Cellerna äro i denna 

 region från ungefär lika långa som till 1^ 2 gång längre än 

 tjocka med tjockleken uppgående till omkring 425 i^i. Här- 

 ifrån tilltar skottet långsamt, men starkt i tjocklek uppåt, så 

 att tjockleken strax under spetsen uppgår till omkring 2 mm. 

 Samtidigt ändra cellerna form, blifva först allt starkare tunne- 

 lika och slutligen öfverst nästan eller alldeles klotformiga; 

 tall. 4 tig. 17 — UK De cylindriska och tunnelika cellerna 

 hafva ytterväggen mycket tjock, omkring 12 a, och fast, tyd- 

 ligt mångskiktad och frän ytan sedd spiralstrimmig med ofta 

 mycket starkt framträdande strimmor eller spiralskikt. De 

 klotformiga cellerna hafva dubbelt tunnare, svagare, hop- 

 fallande yttervägg utan urskiljbara spiral- eller koncentriska 

 skikt. De nedre cellerna äro starkare färgade än de öfre. 

 I de förra har jag funnit kloroplasterna af samma form som 

 hos Ch. melagonium (Web. et Mohr) Kutz., nämligen små, 

 skifformiga, i kanten taggiga, mer eller mindre starkt sam- 

 manhängande, bildande ett efter cellernas yttervägg utbredt 

 skikt; tall. 4 hg. 21. Tydliga pyrenoider har jag icke funnit, 

 hvilket antagligen beror på växtens olämpliga konservering. 

 Endast sterila exemplar föreligga. 



Anmärkning om arten. Växten synes vara närmast 

 beslägtad med Ch. Danvin ii (Hook.) Kutz., men dock väl skild 

 frän denna genom växtsätt, blekare färg. betydligt mindre 

 groliek och fasthet, starkare skillnad mellan skottets tjocklek 

 upptill och nedtill och genom de öfre cellernas starkare af- 

 riindning. 



