BIHANG TILL K. SV. YET.-AKAD. HAXDL. BAND 23. AFD. III. N:0 11. 29 



stammen upplöser sig i ett ringa antal, hvarandra närmade, 

 långa, nästan lika starka, jemntoppade, till omkretsen jemn- 

 breda eller jemnbredt lancettlika, vanligen 3 — 8 cm långa, 

 uppstigande (lång-)grenar, hvilka stundom grena sig gaffel- 

 likt en eller annan gäng. Genom dessa grenars närhet till 

 livarandra, deras ungefär lika stora längd och deras upp- 

 stigande växriktning får skottet ett nästan kandelaberlikt 

 utseende; fig. 7 — 8, tafl. 5. De äro efter hela sin längd, men 

 vid basen glest, uppåt tätare, besatta med såsom kortgrenar 

 (brachyblaster) tydligt utbildade sidoaxlar. Dessa kortgrenar, 

 i diagnosen kallade ronmli, äro än enkla, bestående af 1 — o 

 celler, än grenade, vanligen sparsamt, stundom rikligare och 

 upprepadt. utgående än ensamma, än, men sällan, motsatta, 

 vanligast tva och två eller tre och tre närmade hvarandra, 

 och då vanligen af olika utbildning. Smågrenarne (ramclJi) 

 utgå äfven de oftast ensamma eller parvis; de äro riktade 

 uppåt. Genom kortgrenarnes ringa längd, deras obetydliga 

 förgrening och gleshet i synnerhet nedtill på långgrenarne. 

 få dessa senare ett naket utseende; tafl. 5 lig. 7, 13. Lång- 

 grenarne äro vid basen omkring 150 i-i tjocka; slutgrenarnes 

 tjocklek uppgår till omkring 75 a. De förra uppbygges af 

 celler, som äro ganska tjockväggiga, vid tvärväggarna t3'd- 

 ligt, men svagt hopdragna, i grenarnes nedre del 4 — 5 gånger 

 så långa som tjocka, i mellersta och öfre delen vanligen om- 

 kring 3 gånger så långa som tjocka. Cellerna i kortgrenarne 

 äro i allmänhet starkare sammandragna vid tvärväggarna, 

 cylindriskt tunnelika, af mera vexlande längd, men i allmän- 

 het 1^/2 — 4 gånger så långa som vida. Toppcellerna afsmalna 

 mot spetsen, men äro trubbiga; tafl. 5 fig. 13 — 14. 



Cladophora diverg-ens Kjellm. mscr. 



Cl. ejtiphytica, minuta, 1 — l,.^ cm älta, stratiformiter effusa, 

 pallide flavo-viridis, submucosa, chartee arctius adhserens; 

 fronde radice pervalida, decomposite ramosissima, ramis 

 primariis longioribus, crassis, ultimis pergracilibus, bre- 

 vissimis, novas frondes emittente afHxa, vix caulescente, 

 prope basim bifurcatione crehra in ram os soluta longiores, 

 subfastigiatos, basi divaricatos vel decumbentes, irregula- 

 riter curvatos, cellula intima plus minus deorsum crescente, 

 ramulis subdefinitis, distantibus sparsis obsessos, apicem 



