36 F. R. KJELLMAN. MARINA CHLOROPHYCEER FRÅN JAPAN. 



Anmärkning ora arten. Det exemplar, hvilket jag tror 

 mig kunna tilldela detta namn, har tydlig, orakr. 1 cm lång 

 och o mm tjock stipes, är 20 cm långt och ända till 15 cm 

 bredt, jembredt med viggelik bas och har varit, efter hvad 

 det synes, en gäng gatfelgrenadt, ehuru grenarne äro till allra 

 största delen upplösta. De fullt utvecklade utriculi äro nästan 

 cylindriska eller cylindriskt klubblika, såsom yngre klubb- 

 lika och bära nästan efter hela sin längd ägglika eller ägg- 

 likt spolformiga, 225 — 250 ut långa, 75 — 120 tt tjocka sporangier. 

 Deras vägg är tunn, sammanfallande, vid organets topp ej 

 märkbart förtjockad; tall. 7, lig. 6 — 9. 



Suringar's c. latum förenar De Toni med G. Lindcnbergii 

 Binder; jfr Phycepe japonicse s. 64. Så vidt jag kan finna, 

 är detta med orätt. Skottformen är hos dessa växter väsent- 

 ligt olika och liärtill kommer, att utriculi hos C. Lindcnbergii 

 uppgifvas vara: minuti, sno diametro majori 3 — 4 longiores> 

 (J. G. Ag. Sijihonea? p. 46), under det de hos det exemplar 

 af C. latum Sur., som jag varit i tillfälle att undersöka, 

 tvärtom äro mycket stora, 5 — 6 gånger längre än tjocka; jfr 

 fig. 6 tall. 7 och Sur. Algse japon. tall. VII. 



Siphouocladus Schmitz. 



Cfr. WiLLE Chloroph. Syst. p. 149. 



Siphouocladus fascieiilutiis KjELLM. mscr. 



S. csespitosus, caäspite laxiore, obseure viridi, 2 — 3 cm alto. 

 rotundato-pulvinato, e frondibus numerosis, laxius irapli- 

 catis composito; fronde basi radicibus ramosis, densius 

 septatis, interdum in frondes excrescentibus affixa, flac- 

 cida, 200 — 225 /.i crassa, ter c^uaterque decomposite ramosa, 

 ramis ramulisque saepius oppositis vel geminis, inferne 

 distantibus, superne approximatis. in apicibus axis pri- 

 marii et ramorum principalium fasciculatim congestis, 

 supremis ssepius basi radicantibus, ramulis ultimis seepe 

 longioribus, subfusiformibus, plus minus curvatis, obtusis; 

 axi primario, ramisque princijmlibus inferne continuis vel 

 parce, superne inf ra ramos ramulosque regulariter septatis. 

 — Species S. membranaceo maxime afhnis, ramiticationis 

 norma ut videtur facile dignoscenda. Tab. 7, tig. 10—17. 



