80 
Spherodorum peripatus Idem, Cat. Brit. Mus. p. 208. 
” ” CLAPAREDE, Beob. Anat. Entwick. Wirbell. Thiere 
p. 50 Tab. XI f. 8—18. 
Hab. haud rara ad oras Spetsbergie, Grónlandis, 
Scandinavia occidentalis fundo argillos., prof. 6—40 orgyiar. 
Spetsbergie: prof. 15—30 org. in Bellsund (O. TorELL), 
Treurenbergbay (Goés & Swrrr), Isfjorden, Storfjorden, 
ad Shoalpoint (IPSE). Grónlandie: Próven (O. ToRELL) 
Julianehaab (AMONDSEN). Dahusi»: Gullmaren (S. LovÉN), 
Väderöarne (A. Goés), Koster (IPSE) — Praterea ad 
Molde Norvegie (RATHKE) Helgoland (MECZNIKOW !), ad 
Scotiam (A. KÖLLIKER, Würzb. Naturw. Zeitschrift 5: 3 u. 4 
p. 240), ad St. Vaast Gallia (ÜLAPAREDE) et ad Hebrida- 
rum insulas (ULAPAREDE). 
Efter att hafva jemfört exemplar af detta djur frän 
Bohuslàn, Finmarken och Spetsbergen kan jag förklara, 
att genus Ephesia H. RATHKE icke allenast sammanfaller 
med Spherodorum, utan att Ephesia gracilis H. RATHKE är 
samma djur som Spherodorum flavum ÖRSTED. RATHKES 
beskrifning är eljest god, men han misstager sig, när han 
säger att huden är ”alldeles glatt?, d. v. s. utan smä upp- 
höjningar eller papiller. För blotta ögat och tillochmed 
under en svagare förstoring tycks huden vara glatt, men 
under en starkare förstoring ser män talrika smä papiller 
öfverallt pä kroppen, isynnerhet i dess främre del, och pä 
fötterna. Pä ryggen äro de smä, likformiga, värtlika och 
ställda i regelbundna rader tvärs öfver kroppen, samt likna 
till det ytire papillen pä det karakteristiska klotformiga 
organ, som hvarje segment bär ofvanom foten. I kanten 
af hufvudet ser man flere papiller af olika storlek, hvilka 
ÖRSTED alldeles orátt kallat tentakler, och pä fötterna upp- 
träda de ofta till ett antal af 5—10 samt sä stora, att man 
lätt kan anse den lilla foten delad i lika mänga flikar, 
hvilket ocksä ÖRSTED gjort, men hvarken pä hufvudet 
eller fötterna kunna de anses annorlunda än säsom hud- 
papillen, fullkomligt identiska med dem pä kroppen. Deras 
1 Zeitschr. wiss. Zool. XV p. 338 Tab. XXV f. 19—20. 
