JL/e Methocler, der anvendes til Diflerenfialæqvationernes Inte- 

 gration, gaae fornemmeligen ud paa, at fremstille den implicite 

 Function under en explicit Form, og ikkun i yderst faa og 

 specielle Tilfælde formaae de at evaluere den, eller at angive 

 dens Værdi i Tal. 



Det synes endog umuligt, hertil at finde nogen almin- 

 delig Methode, da derimod Manglen paa en saadan, til at op- 

 lose Opgavens forste Deel, er en Folge af de tilfældige Ind- 

 skrænkninger, hvorunder disse Undersögelser sædvanligen frem- 

 stilles. Saaledes har man fornemmeligen bestræbt sig for at in- 

 tegrere Æqvationerne under endelig Form, det er, at henfore 

 den ubekjendte Function til de faa, der alt ere indförte i det 

 mathematiske Sprog ; og i de Tilfælde , hvor dette ikke er 

 muligt, har man indskrænket sig til specielle Former af uen- 

 delige Rækker. 



Den jNTethode, der i denne Afhandling udvikles, om- 

 fatter alle mulige Diflerentialæqvationer, og leder i specielle 

 Tilfælde til de faa Integraler, der ere bekjendte. At den er 

 utilstrækkelig til Functionernes Evaluation er en Ufuldkommen- 

 hed, den deler med næsten alle nogenlunde almindelige Form- 

 ler, som f. Ex. den Lagrangiske Reversionsformel. 



As 



