247 



cemus in sumitate ramulorum axillaris, erectiis, Jolio multo hrepior, irißo- 

 rus, Bx'acteæ solitaries, miniLtæ, acutæ, hasi pedicelloriim, deciduæ. 

 Periantliium persistens , parpwn , monophyllwn, quinqueßdum : 

 laciniis latiorihus , oralis, concavis , conniventihus , apicihus ferru- 

 gineo -villosis. CoroWa. jjentapetala , ptitens , calyce quadrupla lon- 

 gior i petalis linearihus , ob tus is , apice undulatis. Filamenta de- 

 cern filiformia , erecta , alterna parum brepiora , fere longitudine 

 corollæ. Antlieræ subrotundæ. Gernieu superum, minimum, villo- 

 sum. Styli quinque breves, divergentes , longitudine calycis. Stig- 

 mata ob tus a , bifida. Pericarpium ouatum, leuissinie arcuatum , co- 

 riaceo - carnosum , coccineum , hine dehiscejis longitudinali sutura. 

 Semen unicum, magnum, figura pericarpii , deciduum , fere ad 

 apicem cinctum arillo baccato , adnata. Th. 

 Barken afskrabes af den friske Rod, eller i manglende 

 Fidd, af den torrede, blodbankes og lægges paa gammel Been- 

 skadej desuden bades Saaret med et Afkog. TVilliam Pariser 

 har forsikkret mig at han har seet en Neger tage Bladene af 

 denne Plante tilligemed nogle Paradiskorn, tygge dem og lægge 

 dem paa en giftig Slanges Bid^ og at han siden har fandet ham 

 ganske frisk; men han vidste ikke af hvad Art Slangen var. 

 Andre Negere forsikkrede mig at det ikke var Planlens Lægekraft 

 som her havde været virksom, men at det var en Fetis-Cuur 

 som kunde hielpe ham^ men ingen anden, fordi Planten var 

 hans Felis. Th. 



2. B. PuNiCEUS; foliis bi-trijugis: foliolis ovato-ellipticis 

 obtusis oblifjuis, staminibus pistillo brevioribus, drupa coc- 

 cinea. S. 



Plöm-Tjo; fructus Sio-Tami Incolis. 



Voxer med den loregaaende. 



