259 



Dyrene maae have naaet deres fuldkomne Udvikling, indende 

 ere skikkede til Fremavling. 



V. At man stedse finder disse smaa Dyr i Gjellerne 

 at være af samme Storrehe, hvad enten man under so^er 

 dem i Begyndelsen eller Enden af Vintren. Denne langsom- 

 me Fremskriden af deres Tilvæxl er tvertimod al den Erfaring, 

 som man har om Fostrets Udvikling hos alle övrige Dyr, hos 

 hvilke Udviklingen i den forste Periode af Livet er særdeles hurtig. 



VI. Paa den betydelige ForsTcjel imellem Organisatio- 

 nen af disse Smaadyr og Muslingen^ som man antager at 

 have fremavlet Samme. Ihvorvel Dyrenes Festere i den for- 

 ste Epoche af deres Udvikling afvige i Form og Bygning fra 

 Moderdyret, er dog den Forskjellighed, som man iagttager hos 

 de Tveskjæl, der findes i Muslingernes Gjeller saa betydelig, 

 at man ved nærmere Undersogelse ei tor anläge, at de höre 

 til samme Slægt. Denne saa betydelige Forskjel eller Afvigelse 

 fandt allerede Koelreuter, en af de ældre Undersogere af denne 

 Gjenstand paafaldende, i det han siger: Noiandum præierea 

 tamquam maxime singulare , quod embryonum plane alia 

 sit forma quam adultorum *). 



VU. At man hos de forskjellige Arter af Dammus- 

 linger {[Jnio og Anodonta) , der i Form og Bygning afvige 

 betydeligt fra hverandre ^ finder^ at disse Smaadyr aldeles 

 have samme F^orm og Storrelse ; hvilket ei kunde være Til- 

 fældet, hvis de vare Ungerne af disse forskjellige Arter af. 

 Muslinger., 



') 1. c. s. 237. 



Kk 2 



