282 



Dammuslinger, som vi kjende. Svane Dammuslingen {/lno~ 

 douta cygnea) ere hinanden fuldkomment lige i Form og Stör- 

 reise, hvilket tilfulde viser, at de ei kunne være disse Dyrs 



Yngel» 



Det er alfsaa kun i det ydre Gjellcpar, at disse Snylfe- 

 d\'r opholde sig*)^ og disse bladformige Organer ere da som 

 oftest i den Grad dermed opfyldte, at dç blive over | Tomme 

 tykke, saa at de fine og gjennemsigtige Hinder, hvoraf de be- 

 staae, næsten ere bristefærdige. En saadan af Snyltedyr bug- 

 nende Gjelle har deraf et brunagligt Udseende, da dens Hin- 

 der ved denne Udspiling i den Grad blive gjennemsigtige, at 

 den brune Farve af disse Dyrs Skaller bliver synlig. 



For nogenlunde at kunne bestemme Antallet af disse 

 Snyltedyr, der leve paa een eneste Dammusling, har jeg veiet 

 en med disse Krogskjæl fyldt Gjelle strax efter at have lösnet 

 den fra Muslingen, Den veiede eetluoå. Da nu efter Pfeiffers**) 

 Undersögelse 8000 af disse Dyr i torret Tilstand veie eet Gran, 

 og vi i den Gjelle, som vi undersögte, ville anslaae Vandets 



*) Bojanus paastaaer, at man ogsaa i det indre Gjellepar finder disse 

 Sinaadyr. Ifölge hans Formodning, at Muslingens Æg træde iid 

 igjennem Canaler, der lobe paa Sidedelene af Underlivet , og ende 

 ved eller i de indre Gjellegange, maatte det ogsaa være rimeligt, 

 at de ansamlede sig i disse Organer. Dog har, saavidt jeg veed, 

 ingen anden Grandsker nogensinde fundet Æg eller saakaldte Unger 

 i de anförte Dele. Ved den betydelige Mængde af forskiclJige Ai'- 

 ter af Dammuslinger, som jeg har undcrsögt, har jeg aldrig fun- 

 det Spor deraf i de indre Gjcller. 



*) L. c. S. 14. 



