310 



Gjelle bcstaaer af tvende tæt ved hinanden lobende Hinder , der 

 ncdentil ved Gjellens convexe Rand ere forenede sammen eller 

 gaae over i liinanden. Ved Gjellens ovre Rand vige de fra 

 Jiinanden og gaae hen til Kappen eller til Kappen og Sidedelen 

 af Dyrets Underliv, for der at befæstes. Derved opstaaer en 

 trekantet Canal, der lober langs med den ovre Rand af Gjel- 

 len og er den egentlige Gjellecanai. Denne Gjellecanal er langt 

 fuldstændigere ved det ydre Par end ved det indre. Thi 

 her finder man, at det indre Blad af Gjellen, som skal danne 

 den , kun fæster sig til den forreste og bagerste Deel af Un- 

 derlivet og lober over den mellemste Deel, uden at være for- 

 bunden dermed. Det indvendige Gjellepars Canal har derfor 

 en langagtig Sideaabning, der ligger ved den överste Deel af 

 Muslingens Underliv. Saavel det ydre som det indre Gjellepars 

 Canaler forene sig ved den bagerste Ende af Gjellerne , og danne 

 en mere eller mindre kort, fælles Canal. Saaledes finde vi 

 disse Canaler dannede hos flere Muslingearter og isærdeleshed 

 hos vore DaaiinusJinger, til hvilke jeg nu fornemmeligen tager 

 Hensyn. 



Hvad her er sagt om disse Deles Beskaffenhed hos Mus- 

 lingerne i Almindelighed, gjælder ogsaa for Cj^claden isærdeles- 

 hed, hvad det ydre Gjellepar angaaer; ved det indre derimod 

 finder en langt mærkeligere Modification Sted 



Den Deel af baade den udvendige og indvendige Hinde 

 af Gjellerne, der skal danne Gjellecanalen og fæste Gjellen til 

 Kappen og Muslingens Krop, er istedetfor, som hos de övrige 

 Muslinger, at være meget smal, af en saa betydelig Störreise, 

 at den tvende Gange overgaaer Gjellens. Derved opkommer. 



