315 



den Moderdyret, og saalcdes findes en Mængde af sligo l'nger 

 i Dyndet ved Bredden af Dammene. 



Da man hos den ynglende Cyclade finder Unger i de for- 

 skjellige Grader af deres Udvikling, kan man forvisse sig om, 

 at de spædeste Unger ligne Moderdyret, og at her ingen For- 

 vandling (Metamorphose) finder Sted. Ei heller finder man 

 mindste Tegn til, at Underlivet, end sige Foden, er spaltet 

 eller aaben. Foden er, som ovenanfört, i Forhold til det 

 spæde Dyr, noget stor og rager derved frem. Skallerne ere 

 hindeaglige og blöde og efterlade ved Forbrænding neppe Spor 

 af Kalkjord. Endog hos de störste Unger, hvor Skallerne ere 

 temmeligt haarde, ere de dog saa tynde og indeholde saa lidet 

 Kalkjord, at de under Forbrændingen ci kunne vedligeholde 

 deres Form, men falde i Stykker. 



Jeg har været, og folt Nodvendiglieden af at burde være, 

 noget omstændelig i Fremstillingen af disse mine Iagttagelser 

 over Cycladen, deels fordi det er det lÖrsle Bidrag, som jeg 

 giver til nærmere Oplysning om Muslingernes Fremavling, deels 

 fordi denne lille Musling ved at fode levende Unger og ved 

 disses Ophold i en Deel af Gjellen synes mere at tale for end 

 imod den antagne Mening om Muslingens Fremavling, som jeg 

 har sögt at bestrid^. 



Dette udfordrer nogen nærmere Droflelse. IMan antager 

 nemlig at hos Muslingerne i Almindelighed og isærdeleshed hos 

 Dammuslingerne Æggene udklækkes i Gjellerne, og at Ungerne 

 opholde sig i disse Organer. De höre alf saa til de Dyr, der 

 frcmföde levende Unger eftevat de ere blevne udklækkede hos 



R r 2 



