3^7 



veUîyrene en hoist mærkelig Forskjæl ihenseende til Nyrernes 

 Organisation fandt Sted. 



Nyrerne^ der hos Mennesket og de övrige Pattedyr er- 

 holde en stor Mængde arteriost Blod tilfort og det næsten 

 umiddelbart fra Hjertet, hvis betydelige Pulsaarer forestaae 

 Urinens Afsondring, erholde hos de övrige Hvirveldyr kun 

 saa meget arteriost Blod som er nödvendigt tiJ Organets Er- 

 næring og Vedligeholdelse. Derimod gaae til dem betydelige 

 store Blodaarer (Vener), der ved del venöse Blod^ som de fore 

 til Nyrerne, deraf udskille Urinen*). 



Vi see altsaa, at der endog iblandt Hvirveldyrene findes 

 en bet3'delig Forskjæl i Nyrernes Organisation, at de hos den 

 Classe, der begynder strax efter Pattedyrene, træde ud af den 

 Række af de arteriöse Organer, hvortil de hos disse hörte, og 

 blive til venöse Organer, at ydermere denne Egenhed vedva- ^ 

 rer, ja endog tiltager, jo mere Dyrene fjerne sig fra Patte- 

 dyrene. 



Denne Venesystemets og Nyrernes Beskaffenhed hos Hvir- 

 veldyrene vakte min Opmærksomhed til at opsöge lignende Or- 

 ganer hos Bloddyrene. Venesystemet var isærdeleshed den 

 Traad, der skulde lede mig til at opdage det, som havde 

 skjult sig for saa ypperlige Forgjængere, som en Poli og C«- 

 vier, hvis fortræffelige Arbeider netop i dette Stykke forlode 

 mig. 



For nogenlunde at vide, hvilket af de forskjellige Orga- 

 ner, der findes hos Bloddyrene, mueligen kund^ svare til Ny- 



") Wit Program De Sjstemate penoso peciiliari , &c. 



