331 



1. Denne Vædske er iyk, uigjennemsigtig og af en graa- 

 guul Farve. 



2. Den har den særegne Lugt, som man bemærker ved 

 flere Dele af disse '-Snegle. 



o. Dens Smag er ubetydelig og flau. 



4. Koldt Vand oplöser kun Lidet af det, Vædsken inde- 

 holderj af koghedt Vand optages flere Bestanddele af den. Men 

 ligesom denne Oplosning afkjöles, bliver den uklar, et Tegn 

 paa, at det af Vædoken, som ved Varmen var oplöst, be- 

 gyndte at udskille sig. 



5. Disse Oplosninger, isærdeleshed "den i ,varmt Vand, 

 have den Egenskab at forvandle Lakmoospapirets blaa Farve 

 til rod. 



6. Udsættes den af det omtalte Organ udtagne Vædske 

 for Luften, eller torres den forsigtigen over Spiritus-Lampen i 

 tvende paa hinanden lagte Uhrglas, fordunster en Deel af det 

 Vandagtige, som den indeholder, og den bliver til en graaguul^ 

 temmeligt fast Masse. 



7- Udsat for Ildens Indvirkning forkulles den, i det den 

 giver en stærk Rog af en empyreumatisk Lugt. 



8. Foröges Varmegraden, bortbrœndë og fortæres de 

 kulaglige Dele og et hvidt Pulver bliver tilbage. 



g. Udsættes dette Pulver for en endnu stærkere Ilds- 

 grad, smelter det ei; kommes det paa fugtigt Gurkemeie- eller 

 Lakmoos- Papir, hvis Farve ved en svag Syre er forandret til 

 rodt, reagerer det stærkt alkalinsk. 



lo. Koges Vædsken med fortyndet Saltsyre, filtreres Op- 

 losningen og tilsættes Sukkersyre, danner sig noget hvidt Bundfald. 



Tt 2 



