338 



Afsondringen i delte Organ skeer, da Blodets Kredslob 

 lios Sneglene ikkun er meget langsomt, ei med nogen synderlig 

 Hurtighed; den afhænger overhovedet af den Tilstand, hvori 

 Dyret befinder sig. Kan det tage den tilbörlige Mængde 

 Vand og Næring til sig, gaaer Afsondringen hurtigere for sig. 

 Men da er det, der findes i Nyrerne, tyndt og mere vandagtigt. 

 Sulter derimod Sneglen eller ligger den i Dvale, skeer Afson- 

 dringen vel langsommere j men saa er Urinen ogsaa tykkere og 

 mere rig paa Urinsyre. 



Deraf kommer det, at man under Vinterdvalen finder 

 dette Organ og tildeels ogsaa dets Udförselsgang udspændt af en 

 tyk og uigjennemsigtig Vædske , der bliver til en temmeligt fast 

 Masse, som ganske opfylder Hulhederne i Nyren. Saadanne 

 opfyldte Nyrer har jeg befundet at veie 8-12 ja endog 22 

 Gran *). 



En anonym Lar i Mechef s Deutsches Arcli. f. die Physiologie T. 

 VII. S. 172 yltret, at man i Tyskland allerede i Aaret 1813 vfdste, 

 at Bloddyrene Lave Nyrer, da i en Dissertation af TJ'ohnlich de 

 Hélice pomatia staaer- "Liceat riscus a Svammerdamio Sacculum 

 calcarenm dictum, Renem appellare." Jpg har ei kunnet forskaffe 

 mig denne Dissertation, der efter det, som jeg derom liar scet an- 

 fort hos Andre synes at være et godt Arbeide. Dog, grunder Foi'- 

 iattcrcn sin Foi'modning paa intet Andet, end sit "liceat appellare", kan 

 jeg ei ansee det som et tilstrækkeligt Beviis. At dette forholder 

 sig saalcdes, maa jeg næsten troe, da ingen anden Physiolog, ei en- 

 gang Meckel, liar erklæret sig for denne. 

 *} Den Tilstand, hvori Dyret befinder sig tinder Vinterdvalen, har 

 man, og det med Grund, sammenlignet méd Fosterets i Ægget j 



