331 



Gange (Omvrid) af Sneglehuset, forer en liden Skive af det an- 

 forte Salt ind imellem Skallen og Sneglen, og tilstopper Aab- 

 ningen med Plaster eller Podevox. 



Efter 24 til 48 Timer vil man ved at sönderbryde Skal- 

 len finde at Saltet er aldeles forsvundet*). 



2det For sog. For at bevise, at Saltets Bortsvinden ei 

 foraarsages ved Oplosning i de Vædsker, der afsondres af Dy- 

 rets Overflade, men at det virkeligen opsuges, tager jeg et li- 

 det Stykke ulimet Trykjjapir, der har været dyppet i en mæt- 

 tet Oplosning af Saltet og siden torret, og indbringer det imel- 

 lem Dyret og Skallen paa den anforte Maade. 



Tages Papiret efter 24 eller 48 Timers Forlob ud_, og un^ 

 dersöges det med Jernoplosning, vil man ei finde noget Spor 

 af det Salt, som det liar indeholdt. 



Anmærkn, Den t5aide, men stærke Hinde, som omgiver den Deel 

 af Sneglens Krop, der er inden i Huset, besidder ogsaa Afsondringsevne. 

 Thi indenfor de Aabninger, som jeg havde gjort i Huset, for at bibringe 

 Saltet, har jeg seet en ny og stærk Væg, af samme BeskalTenhcd som Skal- 

 len, at have dannet sig. 



Man finder ogsaa ofte ved Snegle, der ved den ovre Deel af deres 

 Huns have været beskadigede og faaet et Hul, dette Sted udfyldt med en 

 ny Kalkmasse. Det er altsaa ei blot Bræmmen eller Halskraven, hvorved 

 denne Afsondring skeer. 



•■) Da hos disse Dyr saavel Circulationen som Afsondringen hverken 

 skeer med den Regelmæssighed eller Vedvarenhed som hos Pattedy- 

 rene, eftersom disse Processer ofte standse, har jeg ved mine For- 

 sog kun angivet Maximum af den Tid, i hvilken man kan bemærke 

 Virkningen. 



