357 



som i de forhen anforte Vædsker. Da denne Vædske indehol- 

 der en betydelig Deel Urinsyre og jordagtige Dele^ maa man, 

 efterat Jernsolutionen har virket derpaa, tilsætte nogen Syre, 

 for at faae den blaae Farve frem. 



i'jde Forsag. Den Sliim, som Sneglen afsondrer paa 

 Overfladen af Kroppen og Foden og den paa Kalk saa righol- 

 dige Vædske af Kraven (Limbus), der omgiver Sneglehusets 

 Munding , viser efter nogen Tid Tegn af det absorberede Salt. 



VII. / saînme Forhold , sojii det absorberede Salts Mængde 

 aftager i Blodet, finder man at det tiltager i Galden 

 og i Mavens og barmenes Sliim. (S. Forsog i5.) 



VIII. Har det absorberede Salt længe været i Blodet^ findes 

 det ogsaa i Substantsen af fiere af de faste Dele af 

 Dyret. 



i8de Forsag. Lægger man forskjellige Dele af Sneglen 

 i en Jernoplosning og udblöder dem siden i fortyndet Salpeter- 

 syre, vil man finde, at deres hele Substants er blaa. 



Lungeposens Hinder og Hjertet ere de Dele , der tidligst 

 gjennemtrænges af Saltet, siden Tarmenes Hinder, Musklerne 

 og Avlingsdelene. 



Naar en Snegl i 8-12 Dage har havt det angivne Salt i 

 sit Blod, vil man med Lethed igjenfinde det i de anlörte Or- 

 ganer. 



IX. Da man hidindtil ei har hunnet opdage et eget absor- 



berende System hos Bladdyrene, afgive de anforte Kjends- 

 gjerninger nye Beviser for Venernes Indsugningsevne. 

 Anmærkn. Om Blöddyi'ene aldeles mangle et eget Absorbtioiis-Sy- 

 stem, hvilket Ciwier og Flere antage, lader sig ei forudsige. Mitcligt er 



