359 



Efterat Blodet har strommet igjennem Karrene af Lunge- 

 posen og der undergaaet den biocheniiske Proces, der gjör det 

 skikket til at vedligeholde Livet, fores det ved Lungevenen til 

 Hjertet. Fra dette Organ udspringer Stanipulsaaren, der snart 

 deler sig i tvende Hovedstammer, hvoraf den störste gaaer til 

 Levren, Maven og Tarmene og udbreder sig i disse Organer. 



I Levren, det slorste Indvold hos disse Bloddyr *), 

 skeer allsaa Afsondringen ved det tilforle arteriöse Blod. Dette 

 Organ bliver derved det fornemste Afsondrings- og Blodrens- 

 ningsorgan hos Samme. Vi fandt derfor ogsaa , at den störste 

 Mængde af det optagne Salt udskiltes ved Leveren. (S. Forsög i5}. 



Maven og Tarmene, der erholde Blod fra de samme 

 Aarer, deeltage ligeledes i denne Rensningsproces. Den ne- 

 derste Deel af Tarmcanalen derimod, den egentlige Endetarm, 

 der ligger ved Lungevenen, erholder tilforende Vener, ved 

 hvilke en egen Afsondring skeer i denne Deel^ og derfor op- 

 dages tidligere Spor af det opsugede Salt i de Excrementer, 

 som indeholdes i denne Deel af Tarmen, end i dem, der lin- 

 des höiere oppe. 



Efterat det arteriöse Blod har været fort til Dyrets for- 

 skjellige Organer , har igjennemtrængt deres Substanls og i 

 Samme afsat Noget af det optagne fremmede Stof, fores det ved 

 Vener tilbage. En betydelig Deel af disse Aarer, isærdeleshed 

 af dem^ der komme fra Kjönsdelene og fra nogle af Dyrets 

 störste Muskler, begive sig til Nyren, udbrede sig i dens Sub- 

 stants og forestaae Afsondringen. 



*) Den udgjör næ«ten i af hele Sneglen , Huset undtaget. 



