366 



Müllusker, og ved Byen Husum ere 2 Kalkovne beskjæftigede 

 med at brænde Kalk af Skaller af Cardimn edule hentede fra 

 Havet, medens i Marsken som samme Hav har afsat derom- 

 kring, maaskee aldrig et eneste Stykke er fundet. 



Ikkun faa Fod hæver denne Slette sig over sædvanlig Flod- 

 höide, men selv denne ubetydelige Ophöielse^ er meget vanske- 

 lig at forklare, da alle ovrige Phænomener ikke stemme med 

 at antage, at Vandspeilet synker, og da Ophoielsen skeer for 

 vore Oine. Denne Dannelse omendskjöndt den lorlioldsviis 

 gaaer langsomt frem, forbinder Öer med Fastlandet, udfylder 

 Sunde indtil ikkun en smal Deel med en liden Ström bliver til- 

 bage 5 den vinder efter Aarliundreder igjen tilbage hvad Havet 

 har opslugt i faa Timer, og Phænomenerne ved Vegetationens 

 Udvikling i den nye Jordbund , som ere saa bestemte og mærk- 

 værdige, og endeligen den Frugtbarhed som er magelos paa en saa 

 nordlig Brede ville sikkert kaste nyt Lys paa ældre geognostiske 

 Facta. Vore historiske Efterretninger gaae ikke tilbage til Mar- 

 skens Begyndelse, men deri stemme alle overeens, at Landet i 

 ældre Tider har havt en betydelig Udstrækning imod Vest, langt 

 udenfor de yderste Öer og at det for en stor Deel har bestaaet 

 af Jordbund forskjellig fra Marskland. Hvoraf denne ældre Jord- 

 bund forresten har været sammensat, er et Spörgsmaal vigtigt 

 med Hensyn til Marsken og Sandklitterne, hvis Materiale den 

 leverer, men ikke mindre betydningsfuldt fordi vi her maae 

 söge de sidste Udgreninger af den skandinaviske Bjergdanuelse 

 imod England. Hoffmann har meddeelt interessante Efterret- 

 ninger om Helgoland, hvilket er det bekjendteste af de faste 

 Puncter, men Oen Sylt fortjener ikke mindre Opmærksomhed. 



