378 



Jeg liar tidligere forsögt at bevise^ at den fetore baltiske 

 RullesteensanKlanning itpresenterer hos os de forste Lead af 

 den tertiære Tid. Slutningerne vare især grundede paa Iagtta- 

 gelser ved de sjellandskc Kalkflötser, og jeg har liavt den Glæde 

 at Een af vor Tids mecst udmærkede Geognoster har skjænket disse 

 INIeninger Opmærksomhed og Bifald, og har udvidet og bestyr- 

 ket dem ved egne Iagttagelser i Nord- Tydskland. Vi vil nu 

 finde at de i denne Afhandling anforte Uiidersögelser igjen fore 

 til samme Resultat. Af alle de Danninger som allerede have 

 faaet Borgerret i den beskrivende Geognosie er ingen som staaer 

 de omtalte Udviklinger nærmere cud Lonrtnnolay, De samme 

 mörkt farvede Leermasser;, de samme underordnede Kalklag (Sep- 

 taria), de samme Sandlag, de samme Svovlsure Salte, de samme 

 Spoer af Bruunkul i begge. I begge Dannelser forekomme de samme 

 Slægter af Forsteninger , ja tildeels desamme Arter. Paa begge 

 Steder fmdes Træ gjennemboret ved en Teredo Art. Men Lon- 

 don clay viser ikke hine samtidige Masser af Kaolin - Sand og 

 Limonit-Sand, omendskiöndt den Formation som Englænderne 

 kalde crag og som^ da den hviler paa London clay, af nogle 

 Geognoster regnes med dertil, har endeel Liighed med Limo- 

 nit-Sand. Kaolin -Sandet Bndcr endeligen en, omendskjöndt 

 fjernere Analogie i Lag af hvidt ildfast Leer, som de franske 

 Geognoster regne med til deres Argile plastique. 



