XI 
da rykke frem, hver paa fin Tangent, med Haftigheder, der 
-flaae i et uforanderligt Forhold til hinanden; en Egenfkab, for- 
medelft hvilken adfkillige phoronomifke Opgaver kunne erholde 
en ligefaa elegant fom let Oplösning. Ved famme Underfögelfe 
bevifes tillige, at naar man fra to ubeveegelige Punkter i den 
parabolifke Linie drager Chorder, der ftéde fammen i et fælles 
tredie Punkt, og tænker fig diffe Chorder faaledes bevægede, 
at deres Skjæringspunkt bliver i Omkredfen, faa ville deres Skjæ- 
ringspunkter paa Axen ligeledes gaae frem med Haftigheder, 
der uforandret vedligeholde famme Forhold. 
Det er bekjendt nok, at man af en Triangels trende givne 
Sider kan beregne dens Fladeindhold; men faa let og eenfold 
fom Reglen herfor er, faa vidtlöftigt er Bevifet, felv paa den 
analytifke Vei. Prof. Degen har derfor uden al Tvivl gjort 
den geometrifke Synthefes Elikere en Fornöielfe ved at med- 
dele i fit andet Bidrag et let, og efter Sagens Natur kort Be- 
vis for omtalte Regel, hvis Oprindelfe og Betydning, ved den 
Trianglen indfkrevne Cirkel og de tvende ved en Vinkels Tve- 
deelning fremkommende retyinklede Triangler, er faa at fige ble- 
ven anikuelig. 
Som bekjendt grunder fig den vigtige Deel af Analyfen, 
der fysfelfætter fig med de trigonometriike Functioner, paa For- 
melerne for fin. (ab) og cos. (a+b). Sely Rekkerne for 
Sinus, Cofinus o. i, v., og diffe Störrelfers Differentialer forud- 
fette diffe Formeler. Deflo mere maa det forundre os, at de 
endnu beftandigen laanes af de geometrifke Lærebôger, hvor 
man uddrager dem af Conftruciionen for et befynderligt Til- 
fælde, og at man fedyanligen ikke engang ved denne Confiruc- 
tion tager Henfyn paa alle de Tilfælde, der opflaae ved Vink- 
lernes forfkjellige Storrelfe. Det kunde desuden anfees fom en 
Mangel i den videnfkabelige Kunftfuldkommenhed, at Forme- 
ler, hyoraf der gjöres et faa omfattende Brug i Analyfen, maatte _ 
hentes anden Steds fra. Prof. Henr. Chr. Schumacher har 
{ügt at afhjelpe denne Mangel ved at give os en analytifk Af- 
ledning af diffe Formeler. 
Han tager her, fom man maa ved enhver Anvendelfe 
af Analyfen paa geometrifke Gjenftande, Forklaringerne og de 
forfte Grundbegreber af Geometrien, og udleder deraf alt det 
(2 +) 
