+ XXIX 
À 
nu gives ganfke andre Veie, hvorpaa Sandfefornemmelfer kun- 
ne frembringes. I Mennefket nemlig, fom i et Leed af det 
ftore Alt, maae ogfaa det hele Naturliy levende röre fig, og 
ved dettes almeene Indvirkning maa da en Fornemmelfe af til- 
kommende eller fraværende Ting og Begivenheder, hvilke dog 
alle ligge indenfor Naturens Omgreeb, ligefaavel ved en Art af 
Inftinkt kunne fremkomme, fom nye Ideer ved höiere. Inftgikt 
‘eller Infpiration fremkommer hos Geniet. Forfatteren fanımen- 
lignede nu den fomnambule Tilftand med den geniale, og be- 
tragtede begge fom en Opvaagnen af et indvortes almeent Na- 
turliv, kun at den geniale Tilftand er af langt höiere Art end 
den fomnambule. 
Samme Forfatter har ligeledes forelagt Selfkabet en Af- 
handling over Skjönheden. Han vifer förft, at Skjönheden ikke 
kan ligge i den blotte Harmonie, men at den beroer paa det 
i det harmonifke Hele fremtrædende indre Fornuftyelen. Saa- 
ledes er det i levende Væfener Sjælen felv, der er Skjönhe- 
dens rette Sede og Kilde. Dog udfordres til Skjönhed at Sje- 
len fom befjelende Væfen gjennemtrænger og fuldeligen lever 
i fin ydre Form, faa at dennes Harmonie deraf er en Folge. 
Derpaa afhandler han Sjælefkjônheden fely, og dens tvende 
Hovedformer: förft Livets indvortes individuelle Fylde og Klar- 
ked, der fig felv nok, hviler rolig i fig fely med indvortes 
Ligevægt og Heelhed, altfaa Harmonie: dernæft Sindets fuld- 
komne Hengivenhed i Gud, hvor Herrens Fred opfylder hele 
Sjælen, og giver den en himmelfk Mildhed og Reenhed. Ef- 
ter at have oplyft dette med Exempler, öfte af Poefien og de 
dannende Kunfter, vifer Forf. at overalt gjennem hele Naturen, 
i Farver og Toner, i Ædelftene, i Planter og Dyr, Skjön- 
heden er den i en reen og harmonifk Form fig forkynden- 
de og udtrykkende Tilftedeverelfe af en hôiere, alene for 
Aandens Oie fynlig Væfenhed. Forf. flutter med nogle Be- 
tragtninger over Gratie eller Ynde, fom Bevegelfernes 
Skjonhed. 
Bifkop Münter, Storkors af Dannebrogen, har givet os 
en Betkrivelfe over Rokkeftenene paa Bornholin. Iblandt det 
vigtigfte Mindesmærker fra den Tid da Celterne havde udbredt 
fig over en for Deel af det vefllige og fydlige Europa, fortjene 
