ENT M JE ge 
di al 6 
um ee eee 
tius flukte fin Lampe, til den Dag da vi nåde hans Under- 
vüsning; de vare Frugter af hvad han havde feet fra Nordcap 
til Tunis; og af hvad han havde overlagt og giennemtænkt i fit 
heele, aldrig arbeidslöfe Liv. 
Hvor meget end Plantelæren er forandret og udvidet fiden 
den Tid, kunne diffe Forelæsninger, fom bleve optegnede af 
hans 'Tilhörere, endnu anfees fom Mönftere paa hvad der bor ' 
foredrages i denne Videnfkab. 
Hans Auditorium var derfor ikke et fuldproppet Huus, fom 
ventede paa fmukke Phrafer og fkiemtfulde Anecdoter, men 
det beftod af faa, opmerkfomme og videbegierlige Tilhörere, 
fom lerte hvad de önfkede at lere, og ifær veiledtes til felv at 
underföge Naturen, og at troe denne mere, end Læremefterne ; — 
men faa flor var Yahls Autoritet, at ””ahl har fagt det” om- 
trent var det famme, fom: jeg har felv erfaret det. 
Som Syftematiker fulgte han Linné, fordi han anfaae den 
fexuelle Methode for at vere den lettefte at lære og den nem- 
mefte at bruge; og altfaa den gaynligfte, fom heuriftifk Methode 
betragtet; ikke fordi han med indfkrænket Stolthed vilde hæve 
den paa den fynoptifke Methodes Bekoftning, da han, ligefom 
Linné, meget vel indfaae dens Fortrin til Overfigt af det 
heele; hvilket og ingen bedre end han kunde indfee, fordi han 
overfkuede faa meget. 
Han var eiheller nogen flavifk Efterfölger af det linneifke 
Syftem. Mange ere de Forbedringer i Henfeende til Claffer, Or- 
dener og Slegter, fom han anbragte derved i fine Skrifter, og 
fom i det fölgende vil blive beviift. Man behöver kun at 
efterfee hans fidfte Arbeide, fom emdog ved fin Begyndelfe for- 
