(Fig. 1.) Ingenlunde vil jeg paaftaae, at der ikke behöves 
Hoved til at calculere; en faadan Paaftand kunde gives en 
ikke blot latterlig, men ogfaa for Videnfkaberne fkadelig Ud- 
ftrækning. Kun dette vil jeg ved denne Leilighed bringe i ny 
Erindring > hvad jeg troer, aldrig kan indfkjærpes for tidt: 
At man [ved at overlade fig for meget til det Hang, fom de 
nyere 'Tiders Analyfes flore Fuldkommenhed, fom dens Me- 
thoders Omfang, Simplicitet og Elcgants faa aldeles fynes at 
retfserdiggjöre, det Hang, mener jeg, at tilidefætte den con- 
struerende Synthefe og aldeles at overgive fig til den calcule- 
rende Analyfe] frivilligen fpærrer fig fely Veien til mange 
vigtige Opdagelfer. Gjerne tilflaaer jeg, at, hvor kjedfomt 
vidtlöftige Slutninger, yor forvirrede Tegninger fordunkle 
)verfkuelfen, den korte og altid heuristiske analytifke Vei er 
langt behageligere. Men! har dette altid Sted? Jeg mener Nei! 
og giver mig den Ære ved denne Leilighed at forelegge det 
K. V. S. dette lidet Bilag til Bevis for min Paaftand, fom jeg 
og haaber, ved flere overtydende Prôver at kunne fladfæfte. 
R 2 
