§. ı. A nalytike Formeler kunne, fom i Almindelighed. ma- 
thematifke Sætninger, modtage forfkjellige Udtryk, hvoraf eet 
er mere paflende til een, et andet til en anden Henfgt. Ir- 
rationale Former omdannes til rationale, algebraifk-hele Tal 
til brudne, cirkulaire Functioner til hyperbolifke, o. f. fr. Alt 
efter den forfkjellige Beftemmeife, hvortil de anvendes. Saa 
langt fra er det at deune Formernes Forfkjellighed er Mathe- 
matiken til Skade, at denne meget mere drager ufigelig Nytte 
deraf. 
§. 2. Iblandt flere Analyfterne bekjendte Tilfælde, hvor 
dette har Sted, nævner jeg blot her Be/iemmelsen af det al- 
mindelige Led i de tilbagelobende Rækker, som fremkomme 
ved Udviklingen af Broken: 
_ a + bx + x’ + dx? + ext + + 
LC tee 
Hvad herom er lert af Euler, kan fees af denne udö- 
delige Mands Introd. in Anal. Infin. L. I. Cap. XIII. $. 217- 
222, og hvad derover er commenteret, i Prof. Michelsens 
tydske Oversættelse ad loc. cit. famt i Tillæggene ti] det 15de 
Kapitels 222de §. 
Vid. Sel. phys. Skr. I Deel. T Hefre 1821. > 
