162 
Pa « 
flerne omtrent de famme Arter fom ved de öyrige danfke Ky- 
 fter mod Öfterföen, dog færre af de flôrre Arter, hvilket for- 
modentlig er en Folge af at Söevandet er der mindre falt; thi 
den fteenige Bund, fom difle Væxter ifær opholde fig paa, fin- | 
des overalt ved Bornholms Kyfter. Dette er ogfaa Tilfaldet 
med andre indfluttede Have £. E. det forte Hav og fely Mid- 
delhavet lengft fra dets Udløb i det atlantifke Hay. 
leg maae i denne Anledning bemærke, at da man paa 
Bornholm ikke er uvidende om adfkillige Lavarters fordeelagtige 
Anvendelfe til Farverie, have de Hrr Rawert og Garlieb, i 
det af dem 1819 udgivne Skrift: ”Bornholm befkreven paa en 
Reife i Aaret 1815”, anbefalet Indfamlingen af difle fom de 
anfee for at kunne blive en ikke uyigtig Handelsartikel, og man 
fkal endog paa Bornholm fiden den 'Tid have tænkt paa at ud- 
före dette. Men for faavidt jeg kiender til Bornholm, og jeg 
har dog bereift denne Oe i mange forfkiellige Retninger, vil 
der neppe komme noget betydeligt ud af denne Indfamling; thi 
for det förfte, findes diffe Lichener hverken i betydelig Maeng- 
de eller betydelig Störrelfe paa Bornholm; for det andet ere 
de Arter fom bemeldte Hrr. anföre fom rige paa Farveltof, ikke 
de bedfte i denne Henfeende og Lichen tartareus, den egent- 
lige Farvelav, af hvilken der udförtes en betydelig Mængde fra 
Norge, og fom ikke flaaer paa Liften hos Rawert og Garlieb, 
er der endogfaa kun i ringe Qvantitett Desuden bor man 
» legge Mærke til, at de farvende Lichener ere perenerende 
Planter og” voxe temmelig largfomt til den Störrelfe da de kun- 
ne bruges, og at man altfaa, ved at affkrabe de der voxende, 
