222 
at henflyde og med det samme give Svovelbrinte. Forenin- 
gen lugtede af Ammoniak, idet den bley udtaget af det Kar, 
hyori den var frembragt. 
Han bragte Dampen af Syovelkul til at gaae over i Kalk, 
Baryt, Strontian, fom hver for fig befandt fig i et Glasrör op- 
varmet til henimod Glödhede. Han iagttog, at Dampen blev 
indfuget af hine alkalifke Legemer og at Temperaturen derved 
fteeg til levende Glödhede, hvilket Phaenomen vedblev at reife 
fig, faalænge der foregik Indfugning. Han fandt Maffen i Rö- 
ret efter Afkiölingen at vare overtrukket med em tynd guul 
Skorpe, men indyendig hyid; at den overgydet med Vand ei 
gav Varme, ei oplôftes hel eg holden, men langfomt foran- 
dredes til uoplöft Aulsyresalt og oplöft Svovelbrintesalt. Ved 
at bringe Kulfvoveldamp i Beröring med nogle Ilter af de tunge 
Metaller, opftod Svovelmetaller. 
Han faite Svovelkul til en vandig Oplösning af Kali og 
lod denne Blanding henftaae i et vel tilproppet Glas. Oplös- 
ningen blev förftıgul, fart derpaa flerkt brun. Efter 5 Ugers 
Henftand under gientagen Omryftning var endeel Kulfyovel op- 
taget af Vædfken. Denne, fkilt fra de uoplöfte Draaber af Kul- 
fvovel, fom holdt fig paa Bunden, var fildkommen klar. Syo- 
velfyre fat til denne Vædfke frembragte Udvikling, under fterk 
Opbrusning, af Syovelbrinte og Kulfyre, og der fremkom et 
leverbrunt Bundfald. Den bley underfogt med adfkillige Salt- 
oplösninger og gav med 
a) Saltsurt Baryt: et brandgult flokket Bundfald, fom un- 
der Formindfkning i Omfang, antog en hvid Farve, og 
var da blot kulsur Baryt. 
