300 
digvis corporis animalis dignoscitur: qui quidem habitus vel 
forma verbis describi neqvit; simili modo, ut Botanici habi- 
tum musci, vulgatissinæ licet herbe, verbis describere non 
possunt, teste celeb. Rajo, et tamen, tam a doctis gvam ab 
indoctis, ex peculiari habitu et facie facile cognoscitur, at- 
qve ab aliis plantis, eodem (modo, ut glandulæ ab aliis par- 
tibus, distingvitur.” (id. lib. pag. 204). 
Det er unegteligt, at denne negative Befkrivelfe paa Mo- 
derhalfens glandulöfe Structur pafler fig ogfaa her. Kommer 
nu hertil, at denne Deel fom ofteft har flere paa hinanden f öl- 
gende glandulöfe Knopper, og vifer undertiden en beftemt Ka- 
nal, fom til Siderne have Udvidninger, hvilke communicere 
med Hovedkanalen, og hvori Blodkar udbrede fig, ,vil man 
uden Vanfkelighed finde en Ligbed imellem denne Deel, og den 
Befkrivelfe Malpighius giver paa en Glandel; thi naar Moder- 
halfen antager oven anforte Form, er der virkeligen Jolliculi | 
eller vesiculæ imellem de yderfte Ender af Arterierne og Ud- 
förfelsgaugene. Vil man endog beflemme en Glandel, ikke ef- 
ter Structuren, men efter Nytten eller Functionen, og faaledes 
helde til de Gamles Mening ”ubicunque secretio, ibi glandula” 
har man i mange "Tilfælde Anledning hertil, efterfom man fin- 
der ikke blot Kanalen, men Udvidningerne betydeligen fyldte 
med et fluidum. Jeg kunde anföre flere Befkrivelfer paa Gland- 
ler, fom ogfaa kunde pafle her, men jeg troer at have anfört 
dem, fom maa agtes for nödvendige for at bevife Moderhalfens 
glandulöfe Structur i Almindelighed, og dens Fremtredelfe fom 
en virkelig Glandel ‚under færdeles Omftsendigheder. Der fin~ 
der altfaa en fuldkommen Analogie Sted mellem Moderhalfen, 
