810 
Man bemerkede ftedfe i Samlejets höiefle Exftafe en refiproc 
Udgydelse af et Fluidum, og troede at have bemærket, at 
Undfangelfen kun da gik for fig, naar Fülelfen og den dermed 
forbundne Udgydelse af Sæden paa engang fandt Sted hos begge 
Kjôn. Mange af de ældre anföre for vift, at et Sed lignende 
Fluidum udgydes med faadan en Kraft, at famme ofte bedug- 
ger Mandens pubem. Selve Digteren Zucrets figer: Semper 
enim partus duplice de semine constat; og Ovid i fin ars 
amandi raaber paa: Ad metam properate simul, tunc plena 
voluptas, cum pariter victi femina virque jacent.” Med alt 
dette favnedes det anatomifke Factum, indtil C. Bartholin be- 
fkrey en Glandel, fom ligger ftrax under crura clitoridis, og 
fom man fiden har kaldet prostata Bartholini. Denne findes 
faavel hos Dyrene, fom hos Mennefket, og har en temmelig 
lang Udfôrfelsgang. Nu var der ingen’ Tyivl mere om, at 
denne Glandel jo var Organet, hvor den qvindelige Sed af- 
fondredes. Imidlertid gik denne Glandel fnart af Glemme, da 
man indfaae, at man analogifk af dens fimple Structur ikke kun- 
de tilfkrive den en faa fin og viglig Affondring, fom den er, 
vi finde hos Manden, hvem Naturen har givet et faa udftrakt 
og fammenfat Apparat. Man forkaftede derfor enhver Idee om 
nogen Sed hos Qvinden, og hidledede hendes Fölelfe af den 
forögede Slimaffondring i Moderfkeden, og af Æggets Nedfligen 
i Moderhulheden. Imidlertid fynes man at have glemt hvad 
Diemerbrock rigtig anmærker ved det Spørgsmaal: unde vor — 
luptas (sc. feminæ) in coitu. Hans Ord ere fölgende: "Post 
hunc ovorum historiam adhuc unum dubium restat, scilicet, 
si ova per tubas in uterum deferantur, et nihil aliud se- 
l 
