XXXVI 
Den physiske og historiske Classe, 
Efter et Forslag fra Selskabets Medlem Hs. Ev. Biskop Midler, Rid- 
der og Dannebrogsmand, besluttede Selskabet allerede i Aaret 1831 at lade 
undersöge den berömte Runemoindskrift. _Uagtet alle tidligere Undersögelser, 
Afbildniuger og Beskrivelser, var det dog aabenbart at man ikke kjendte 
den nöie; det var endog indtil en vis Grad uafgjort hvorvidt den var en Natur- 
frembringelse eller et Menneskeværk, Det var derfor raadeligt at Viden- 
skabsmend afforskjællige Fag forenede deres Undersögelser herover, Selskabet 
udnævnte ifölge heraf en Commission, som dog længe forhindredes fra at 
tiltræde Reisen, idet at snart et, snart et andet Medlem havde Forfald. . I 
sidste Sommer blev nu Reisen foretaget, af Selskabets 3 Medlemmer Geheime- 
archivar Fin Magnussen, Justitsraad Molbech og Professor Forchhammer. 
Foretagendets Udfald viser, at det ikke var overflédigt her at forene den 
naturvidenskabelige og historiske Undersögelse. | 
Runamoet ligger i Ströbye Sogn ikke langt fra Rönnebye i Bleking. 
Commissionen fandt, at Runemoe er en flad Granit-Gneus-Klippe gjennem- 
skaaren af en sort Trapgang, som netop paa dette Sted udkiler sig, men 
imod N. O. bliver brederé og bredere, og taber sig i flere hundrede Skridts 
Afstand i en dyb Dal. Denne Trapgang er den Haraldinske Slange. Ved 
nôiere Undersôgelse viiste sig, at kunstige Linier, udentvivl Runer, vare 
indhugne 1 denne Trapgang, og Commissionen overbeviiste sig om at disse 
Linier ikke vare naturlige Sprækker, derved, at de paa Gangens Aflüsnings- 
flader_lodrette Linier paa de fleste Steder ikke naaede Graniten, paa andre 
derimod gik over i denne, et Forhold som ikke er ovcreensstemmende med 
lignende Sprækker i Trapgange, som pleie at indtage hele Trapgangens 
Brede og ikke gaae over i Sidestenen. Det fandtes endvidere at disse 
indgravede Charakterer manglede paa flere Steder, men at der en Deel af 
Trapgangens Masse var forsvunden, og Sammenligningen imellem disse vir- 
kelige Sprekker og hine Charakterer viiste Forskjellen meget tydeligt. 
Man fandt endvidere at Slangens hele Form ligefrem er et Resultat af Trap- 
gangens Retning, altsaa frembragt af Naturen, og at det man har anseet 
for Slangens Hoved ikkun er en Tilfældighed, frembragt ved Grénsveret, 
og sluttede deraf at de som have indhugget Charaktererne sandsynligviis al- 
drig have tenkt paa at frembringe en Slangeform. Ved Undersögelsen af 
en anden Trapgang, Maklemoe, hvorpaa man ogsaa havde troct at finde 
