LXIII 
vexlede haarde Ord, drog Minos sin Seglring af Fingeren og kastede den 
i Havet med disse Ord: "est du Poseidons Sön, da henter du mig min 
Ring paa Havets Bund.” Den unge Theseus var ikke seen til at kaste sig 
i de oprérte Bélger og bragte, efter nogle Oieblikke, ei alene Minos Rin- 
gen men ogsaa en gylden Krands som Amphitrite, Poseidons Gemalinde, Ha- 
vets Dronning, havde skænket ham, 
Bagsidens trende qvindelige Figurer ere sammenstillede 1 nöiagtig 
Symmetrie mod Forsidens Gruppe, og tyde hen paa de isthmiske Kamplege 
for hvis Stifter Theseus angaves i Oldtiden (see f. Ex, Plutarch’s Vita The- 
sei 30te Cap.; Aygin Fab. 273 o. s. v.); og denne Overeensstemmelse af 
begge Siders Forestillinger berettiger til at antage at denne Krater har væ- 
ret en Priisvase til Belönning for Seier i et eller andet /stimisk Ridderspil. 
Justitsraad Molbech har meddeelt Selskabet et historisk Foredrag om 
de finniske og lappiske Folkeferd, for saa vidt disse have veret og tildeels 
endnu ere Indbyggere i det skandinaviske Norden, om Forholdet mellem de 
nu, ved Navnene Finner og Lapper adskilte Stammer; om begges Forhold 
til Nordens Indbyggere af gothisk Stamme og om Vanskelighederne ved 
paa en Aistorisk Vei, at afsjöre Spörgsmaalet; om Finner eller Lapper 
have været den tidligere, fra Gother Stammen forskjellige Folkeslægt, i 
Norden, om hvis Tilværelse 1 Fortiden gamle Myther og Sagn synes at 
vidne, og saaledes at betragte som Scandinaviens oprindelige eller zldste 
Indbyggere. ; 
Den i Aaret 1833 efter Selskabets Foranstaltning, af en dertil ud- 
nævnt Commission undersågte Rune-Indskrift paa Runamo, (i Blekings Lehn, 
Bråkne Herred, Hoby Sogn), har en af dens Medlemmer, Professor og Ge- 
heime-Archivarius Finn Magnussen i Mai 1834 seet sig i Stand til at op- 
lyse. Da Indskriften, saaledes som den af Commissionens naturforskende 
Medlem Prof. Forchhammer, ved de med Trækkene blandede naturlige 
Sprekkers og Ridsers Afsondring, paa Stedet var erkjendt at vere indhug- 
get af Menneskehænder, var bleven stukket i Kobber, og da Prof, Magnussen . 
jevnförte Kobberstikket med Originaltegningen, forsögte han ; efter tit at 
have forgjæves prövet paa at dichiffrere Indskriften paa sedvanlig Maade, 
at læse den bagfra, eller fra Höire til Venstre, og dette lykkedes ham 
over al Forventning, da han strax tydelig fattede dens tre förste Ord. Na- 
turligviis fortsatte han Læsningen pea samme "Maade, og inden to Timer 
var hele Indskriften, forsaavidt dens ‘Trek endnu ere synlige eller ubeska- 
