LXIV 
digede, ‘efter hans Mening fuldkommen dechiffreret, paa et Par Ord ner, 
hvilke han siden nærmere har berigtiget. Efterhaanden som han fik Ordene 
lest, nedskrev han dem ; det viste sig strax at de vare skrevne i det old- 
nordiske Sprog, og udgjorde, forsaavidt Ord eller Stavelser ikke fattedes i 
dem, ved at vere deels muelig forvitirede, og, deels, som man tydelig seer, 
voldsomt borthugne eller gjorte ulæselige, fuldkommen regelrette, ja endog 
allitererede Vers efter de gamle Skjaldes Regler (nemlig forsynede med 
Bogstavriim eller visse til hinanden, i Udtalens Lyd, svarende Bogstaver, i 
visse af Versenes Ord) -- i det Versemaal, som netop fordum kaldtes de 
gamle Digtningers Toneart (fornyröalag), ug som sees at vere det samme, 
som det, hvori Stærkodder affattede det Kvad om Braavalle-Slaget, hvilket 
Saxo har benyttef i sin Fortælling derom. Indskriften synes at vere ud- 
huggen kort förend dette Slag holdtes, mellem Harald Hildetand, de Danskes 
og Ring, (ogsaa kaldet Sigurd Ring) de Svenskes Konge, fordum det stér- 
ste og meest berömte 1 hele Norden: mange norske, ja selv tydske og rus- 
siske Fyrster og Kemper deeltoge og deri. Det henfores sædvanligst til 
Grændsen af vort Nordens Fabeltid og historiske Tid, samt ellers saaledes 
til forskjellige Tidspunkter, nemlig: af Fallmann til Aar efter Christi Föd- 
sel 680, Espolin 718, P. EZ. Müller 730, Torfeus og Suhm 735, Breds- 
dorff til 760. Før 7'orfæus antog man at Braavalle-Slaget holdtes henved 
Aar 325, eller endog für. Ogsaa om Stedet, hvor det holdtes, have de 
nyere Forfattere været uenige, med Hensyn til de Gamles Fortolkning, 
Enten saa Slaget er blevet holdt paa Braavalle Hede, 1 Smaaland eller paa 
Braavalle Slette ved Braavigen (Bravik) og Varaa i Oster - Gothland (dog 
især i det sidste Tilfælde), kan Runamo antages at have ligget paa Veien 
til Valpladsen fra Skanör af, for den Deel af Haralds Har som drog land- 
veis derhen, Paa en eller flere Rastdage, bestemte til höitideligt Offer og 
Gudstjeneste efter de oldnordiske Hedningers Skikke, synes Indskriften at 
vere udhugget; han leser den nemlig saaledes (uden at anföre Vokalerne 
med de nu brugelige islandske Accenter) : 
HIILTEKINN RIKI NAM...., 
GARPR IN HJO 
ULI EIT BAAR 
VIGI OpIN RUNAR 
HRINGR FAI 
FALL A MOLD..,., 
i 
