LXV 
ALFAR, ASTAGOD 
OLA (FJAI). 
OpIN OK FREI 
OK ASA KUN 
FARI (FART) 
FJANDUM VARUM 
UNNI HARALDI 
ZERIN SIGR. 
Af Indskriftens Ord er ai (fjdi) noget beskadiget. med Meiselen og saa- 
ledes ikke fuldstændig læseligt; farz er derimod saaledes indhefattet i en 
eneste Charakter eller Binderune, at det kan læses dobbelt, nemlig baade 
op- og nedvendt, formodentlig med Hensyn til magisk Overtroe, ligesom 
lignende Ord pleiede saaledes at gjentages i Vers af saadant Indhold. Nav- 
net O/i begynder snart med U og snart med O, ligesom sligt er Tilfældet 
i andre Runeskrifter, hvor disse Bogstaver tit forvexles med hinanden, hvil- 
ket og gjelder om Middelalderens nordiske Membraner. Til denne Les- 
ning svarer ellers fölgende ordrette Oversettelse: 
Hildekind indtog (modtog) Riget (Rigerne, Regjeringen) 
Gard indhuggede (Aunerne) 
Ola Eed gav (9: afflagde Troskabseed) ..... 
Odin vie (Aellige) Runerne! 
(Gid) Ring faae 
Fald paa Muld!.... 
Alfer, Troskabsguder (Venskabs og Kjerlighedsguder) 
Ole (hade, — skye, forlade!) 
Odin og Frei 
og Asers Slægt 
ödelegge (Gdelagge) 
Vore Fjender! 
Unde Harald 
en stor Sejer! 
Félgende Mening og Tankegang synes at ligge i Runamo-Indskriften, naar 
man jevnförer den med de Oldtids Beretninger som indeholdes i Saxos 
Danske Historie, og i det saakalte Sögubrot af fornkoningum, et kosteligt 
Brudstykke af en gammel ellers tabt Saga om Danmarks og Sverrigs Old- 
tidsk onger, efter dets nyeste og bedste Udgave, Först bevidner Indskrif- 
(9) 
