LXIX 
Rista må 
rinastaf 
einn fyrir ord hvert, 
hvilken halve Strophe formodentlig kan antages for et Brudstykke af den 
ældgamle versificerede Runelere; samt 
Litera runica vox erit unica si bene calles, 
Paa denne Maade ere Odins, Freis, Rings og Haralds Navne ler skrevne 
som sande runiske Monogrammer — (at sige af den i Middelalderen be- 
kjendte diplomatiske Art, forskjellig fra den numismatiske paa gamle græske 
og andre Mynter) svarende til de bekjendte for Christus, og mange menne- 
skelige Egennavne fra Middelalderen. I Island vide vi at Troldkarlene 
sammensatte 8 saadaune monogrammatiske Navne for det gamle Nordens he- 
denske Guddomme, nemlig Baldur, Tyr, Thor, Odin, Loke, Hæner, Fjöl- 
ner (Freyr?) og Frigga (Freya?) til Anvendelse ved Udövelseu af deres 
Troldomskunster, ligesom og til visse gamle Besvergelser forskjellige af 
Odins Tilnavne. Paa samme Maade skreves Troldomscharakteren Thors 
Hoved (pors Aüfuë) m. fl. Hertil svare og, i Middelalderens Skrifter, de 
saakaldte lteræ coarctatæ, især den Art deraf som kaldes £nnexæ eller im- 
plexce (sammenbundne, indviklede Bogstaver eller Charakterer). Fra lig- 
nende Configurationer nedstammede og de nordiske, vel og nedertydske Bo- 
mærker, som fordum bestode af Runer, (ligesom endnu tildeels i Island, 
Norge og Sverrig). Vaabenmærker og Bomerker af denne Oprindelse skulle 
endog endnu findes i Nederlandene, hvoraf Westendorp (1824) har sögt at 
vise at Runerne have der været almindelig brugte 1 Oldtiden, Det kan 
vel vere at disse ere bragte derhen af hedenske Danske, af hvilke et stort 
Antal nedsatte sig der, og opkaldte en vis Egn Danmark, efter deres Fæ- 
dreland. Vistnok er det höist besynderligt at finde at den i vor Historie 
noksom "bekjendte hollandske Sigbrit (eller Sihbrit) sees at have betegnet 
sit Navn ved et Rune-Monvgram som er fuldkommen sammensat efter de 
samme Regler, som de, der findes at vere fulgte i Runamo-Indskriften; denne 
sidstmeldte grændser ellers nærmest saavel til forskjellige, hidindtil næsten 
ubekjendte Mindesmærker i Sjælland og Sånder-Jylland (som snart haabes at 
blive saavidt muligt oplyste) som visse Klippeskrifter i Sverrig og Norge, samt til 
de ældste blandt de indviklede Runetegn som findesiadskillige af Islands mærk- 
verdigste Klippehuler, hvilke de lærdeste Oldgrandskere (som Brynjulf Svendsen, 
Arne Magnussen og Eggert Olafson)have holdt for at vere de zldste hedenske Trold. 
