LXXXVIII 
neos- og Stymphalos-Sletterne i Peloponnes, Udseende af dybe Bassins, der 
synes ligesom nedirykte imellem de omgivende, ofte meget brat nedskydende 
Bierge. Denne isolerede Tilstand af de höje Bierge og disses bestemie 
Udladning paa jævne Sletier er en af de hellenske Landes Hovedforskjel- 
ligheder baade fra Schweitz og fra Italien. (Forfatteren oplyste denne Sag 
ved flere locale Forliold i græske Provindser, især i Thessalien, Phocis, Boe- 
otien og Attika). ' ’ 
Ligesom nordligere, uden for Isthmen beliggende Provindsers be- 
stemte Afsondring fra hinanden ved Bjergböjningerne noksom udviser, at 
det gamle Grækenlands Adskillelse i mange isolerede Provindser, har en 
langt dybere og permanentere Grund end den man har villet söge i politi- 
ske Forhold og i Stammernes Adskillelse ved Mundart, Ilövdingsferd o, s, 
v., saaledes forfalder ogsaa Peloponnesen, ved de Arıne som de höje Arka- 
diske Bjergmasser udsende, naturligen 1 de 6 store Provindser (erazpxiar): 
Kystlandet mod den korinthiske Bugt (Ægialea, siden Achæa), Argolis, La- 
conien, Messenien, Elis, og det höje Bjergland selv (Arcadien), den eneste 
hellenske Provinds, som med Rette kan sammenlignes med Schweitz, ved 
dens immer afvexlende Biergundulationer, dens, ved en höj Beliggenhed, 
tempererede Clima, dens herlige Skoves og Græsganges vederqvægende Skygge 
og Grénhed, dens mangfoldige Kilder og Strémme, kort alt, hvad som ud- 
merker et lykkeligt beliggende Hyrdeland, af Naturen bestemt til at frem- 
elske de stillere Glæder og mangehaande elskelige Forhold, som hellenske 
Digtere ofte besang, som Sagnet om Pans Forkjærlighed for Arkadien, 
Hyrdeflöiteus Opfindelse paa Bierget Lykæon og mangfoldige andre Myther 
antyde. 
Men det övrige Grækenland ligner ingenlunde Arkadien, og denne 
Provindses Natur kan ikke afgive de Farver, med hvilke de hellenske Lan- 
des Physiognomie i Almindelighed bör fremstilles: Grækenland er i det 
Hele et zört Land; det har kun faa permanente Floder, i de europæiske. 
Provindser ikkun tre, af hvilke de tvende udsendes fra Pindos’s Biergrad 
(Acheloos mod Syden og Peneus mod Osten); den tredie, Alpheos, har 
sine Kilder paa et af Arkadiens sydostlige Bierge paa Grændsen af Tegeas 
og Lakoniens Gebet. Med disse kan Ætoliens Zvenos eller Lycormos ikke 
sammenlignes, heller ikke den phociske og bocotiske Kefissos som udsprin- 
ger paa et phocisk Bierg som hörer til Oetaraden, i Nerheden af Lilæa, og 
udlader sig i Söen Kopais paa Boeotiens Lavland. De fleste Floder i Gre- 
