LXLNI 
til Koryceet fra Delphi af) saae henved 60 Stadier höiere end Delphiter- 
rassen, var opstilt paa det överste Trin af denne antike Fieldtrappe, om 
hvilken Forfatteren og hans Medreisende ikke havde hört eller last det 
mindste. - De havde slet ikke, förend de selv befandt dem paa den, vidst 
af, at en saadan antik udhuggen Fieldvei var forhaanden i Nærheden af 
Delphi. Strax fra det överste Trin af Trappen kom de ind i en temme- 
lig stor Granskov, hvis östlige Udkant de gjennemvandrede i 24 til 25 
Minuter, hvorpaa en stor og dyrket Biergsletfe udbredte sig for dem. 
Det er mærkeligt, at denne Slette, som upaatvivleligen fordum var den 
ældgamle Stad Lykoria’s Beliggenhed, var dyrket i det 12te Aarhundrede 
af nogle hundrede Jöder, som tilforn boede i Crissö, men forfulgtes af 
Grækerne, og udvandrede til denne höit liggende Slette, hvor de byggede 
en Landsby, som de kaldte Jerusalem. (Dette fortæller den gamle Benja- 
min af Tudela i hans Reise). Nu lode de Reisende ligge tilhöire, idet de 
gik over cn Deel af Sletten, en smuk lille Landsby eller Coloni, en Ud- 
flytning fra Kastri (og som derfor kaldes Kalyvia Castri) bestemt til Bolig 
og Ophold for Kastriotiske Hyrder, Herfra var Udsigten, ved Tilbageblik 
mod Syden, over hele Delphiegnen, Crissa’s Slette og Golf, den corinthiske 
Havbugt, Corinth og Sicyon, uforlignelig skjôn. Henved en Times Vei 
hôiere, i nordvestlig Retning, hævede sig det femhöiede Xarantdvli, thi 
saaledes udtalte Föreren det som egentlig bör skrives Eapdvra addai (de 40 
Kamre): en egen Bierggruppe af dorisk Form, som isolerer sig ganske fra 
Parnassets øvrige Höider, Omtrent £ Time førend de naaede dette Bierg, 
kom de til en Sö af betydelig Omfang (uden Tvivl den, som igiennem 
naturlige Kanaler eller Rævner i Fieldet, forsyner den kastalske Grotte 
ved Delphi med sin krystalklare og altid iiskolde Strém); i Nærheden af 
denne Sö laae, smukt og malerisk, en anden Colonie (af samme Slags som 
Kalyvia-Kastri) en Udflytning fra Arracova, og derfor benzvut Kalyvia- 
Arracova. De Reisende forlode denne Landsbye og Söen, og en sterk 
Fjerdingvei videre henne, og nærmere Bierget Xarantävli, kom de til en 
Sump, hvis Vand var fast blodrédt, formodentlig af en jernholdig Klippe- 
grund paa dette Sted i Fieldet. De naaede omsider til Foden af det fem- 
höiede Xarantävli, og begyndte at bestige den steile Bierggrund, som til- 
deels var bedækket med Buske eller Kratskov af Eeg. Denne sidste Deel 
af Vandringen var den besverligste. Omtrent paa Midten af Bjergets syd- 
ostlige Side kom de til en temmelig stor Aabning, omtrent 9 Alen i Om- 
