LXLVII 
ikke meget yngre; men ved Begyndelsen af den christelige Tidsregning sy- 
nes Handelsveien at vere bleven forandret, idet Ravet ikke længer blot 
söeveis, men ifölge Diodors Vidnesbyrd, mere til Lands og ned ad de gal- 
liske Floder förtes til sin Bestemmelse. I denne Anledning forekommer 
foruden de anfôrte Benævnelser for de Egne, fra hvilke Ravet havde sin 
Oprindelse, tillige adskillige andre, saasom Raunonia og Osericta. Ved An- » 
ledning af Erobringernei Tydskland under August, lærte Romerne at kiende 
saavel de frisiske Oer, paa hvilke Rav opkastedes (insula glessariæ), som 
den preussiske Ravkyst, der nu först blev historisk bekjendt, Forbindelsen 
med hiine synes snart at vere bleven afbrudt ; men Ravhandelen fra Öster- 
söen til det adriatiske Hav, der allerede var begyndt i det 1ste Aarbun- 
drede, vedligeholdt sig lige til Middelalderen, 
I en Mindetale over Selskabets 1834 afdöde Medlem, Biskop P.E. 
Müller, sögte Justitsraad og Professor Molbech i Sxrdeleshed at skildre denne 
Lerdes videnskabelige og litteraire Virksomhed ved at gjeunemgaae og cha- 
rakterisere hans vigtigste Forfatterarbeider. Han berörte derhos, ved at 
omtale de af ham udgivne theologiske Lerebéger, den Afdödes Aand. og 
Tænkemaade som Religionslærer ved Höiskolen, og efterat have sögt 1 Kort- 
hed og med almindelige Trek at fremstille Billedet af Müllers Charakteer 
som Videnskabsmand, som Forfatter og som dansk Stilist, dvælede han, i en 
noget udlörligere Beretning, ved den Afdödes Hovedværker i den danske 
Litteratur: Afhandlingerne over den islandske Historiographie, om de tabte 
danske Guldhorn, om det islandske Sprogs Vigtighed, og om Eddaernes my- 
thologiske Digte; Sagabibliotheket, og de kritiske Undersögelser over Dan- 
marks og Norges ældste Historie i Saxos og Suorros Verker. Mindetalen 
slultedes, efterat have berört flere andre Sider i Müllers videnskabelige 
Virksomhed, og deriblandt hans betydelige Fortjeneste af Modersmaa- 
lets Sprogkritik, saavelsom haus begyndte Udgave af Saxo Grammaticus, 
hvorfra Döden bortrykkede ham, (dog ei uden Udsigt til at Værket ved 
Andres Hjelp kan fuldföres) med en kort Skildring af den Afdödes Men- 
neskeverd og personlige Charakteer, hvorledes dennes Grundtrek stode i 
Harmonie med hans Charakteer, som Skribent, og hvorfor vi, med meer 
end almindelig Betyduing, kunde kalde ham en dansk, en national Vor- 
falter, m. m. 4 
Professor Madvig har forelagt Selskabet en Afhandling ”om Kjönnet i 
Sprogene, især i Sanskrit, Græsk og Latin.” I nogle forudskikkede Be- 
mærkninger udhevede han som Hovedfeilen ved Behandlingen af den saa- 
