CVHI 
get, havde sine uparrede Finner ubeskadigede og endnu rédfarvede, saa har 
den af Hr. Schousboe forfærdigede Tegning faaet en Nöiaglighed, som ingen 
af de hidindtil leverede blot nærmer sig til. Siden 1829 synes Beskrivel- 
serne af denne Art ikke at vere bleven fuldstendiggjorte ved Undersögel- 
sen af bedre Exemplarer. Hr. Yarrell har i sin history of british fishes 
pag. 191 ikke kunnet meddele noget Tillæg efter egne Undersågelser; han 
har med Hensyn paa den engelske Fauna kun benyttet Lemmings Beskri- 
velse og Afbildning af et Individuum, taget ved de skotske Kyster; men 
er Restanrationen af det mutilerede Exemplar rigtigt udfårt i hine, saa kan 
dette Individuum ikke engang henregnes til Slægten Trachypterus. Hr. 
Valenciennes har i sin grundige Artikel om denne Slægt i 10de Deel af 
histoire naturelle des poissons fdict til de ældre Beskrivelser af denne Art, 
nogle Bemærkninger, der ere hentede fra hans egen Undersågelse af et tår- 
ret Exemplar fra Cap-Nord. Der er nogen Forskjel i de angivne relative 
Maal imellem dette og det færôiske Exemplar, men som vel hidrårer fra 
Indtörringen. Straaleantallet i begges Rygfinner stemmer næsten ganske 
overeens, men der fåles aldeles ingen Skarpheder paa de enkelte Straalers 
Overflade hos det sidstnævnte, som Hr, Valenciennes angiver ved sit, thi 
den enkelte Rad meget smaae Pigge, som strækker sig langs Basis af Ryg- 
finnen kan her vel neppe vere meent; derimod ere meget smaae og ad- 
spredte Pigge baade synlige og fölelige paa Halefinnens Straaler. Hr. Va- 
lenciennes beskriver den sidste Pig ved Halefinnens Rod, som siddende paa 
det sidste Skiold i Sidelinien ved sit Individuum; det er ikke Tilfældet ved 
det færôiske Exemplar; hiin tvedelte korte Pig sidder med sin paa begge 
Sider skioldformigt udbredte Grunddeel i den skarpe Rand af Haleenden, 
og Sideliniens Skioldrække fortsætter sit Lôb over den og længere bag til 
mod Halefinnens Rod; bag den og tæt op til den sidder endnu en tyndere, 
men bevægelig Pigstraale; Begge tilsammen kunde snarere betragtes som en 
mod Halens Ende liggende rudimentair Gadborfinne, der fortsætter sig i et 
andet under Haletinnen umiddelbart liggende Partie af 4 meget korte og 
tynde, almindeligt overseete Straaler, der ligesom have Udseende af den 
forkréblede anden halve Deel af Halefinnen. Det afbildede Exemplar har 
, kun tvende store sortagtige Pletter, paa sin sålvblanke Side, hvilken endnu 
efter 8 Aars Forlåb ere lige saa tydelige, som ved Fiskens Modtagelse. To- 
tallængden af dette Individuum fra Spidsen af den lukkede Mund til Roden 
af Halefinnen er 43” 6“, Hovedet indeholdes 74 Gange, og Halefinnen 62 
