24 
ter jeg saaledes, at Luften gaaer först gjennem lidt Vand förend 
den kommer til Chlorcalciummet, deels nemlig for at udvaske 
den, deels for at kunne iagttage Lufiströmmens Gang. | 
Naar Vandet om Röret har henimod 50°C lader man 
Lufttilströmningen begynde. Varmen foröges endnu noget, men 
man maa vel vogte sig for at den ei foröges til henimod 85°, deels 
fordi man naturligviis er udsat for at den overflådige Luft bort- 
forer desto mere Mercaptan, jo varmere den bliver, deels og for= 
nemmelig fordi Qvægsålvmercaptidet sammensmelter ved denne 
Temperatur og unddrager sig derved tildeels fra Svovelbrintens 
Indvirkning. Jeg har sædvanligt fårst mod Slutningen ladet 
Temperaturen stige til omtrent 62°. Det begribes let at man 
maa vogte sig for en alt for hurtig Tilströmning af Luft, især 
mod Slutningen. — For at finde med Sikkerhed, naar Decompo- 
sitionen er fuldendt, maa man skifte Forlag et Par Gange. — 
Det saaledes erholdte Mercaptan renses best fra Svovel- 
brint ved Sammenrystning og Henstand med finrevet Qvægsålv- 
mercaptid, tilsat i flere Portioner, saalænge det skifter Farve ved 
at komme til Vædsken. Naar det nu desuden ved den omtaite 
Pröve med den vinaandige Blysukker-Oplösninger viser sig fuld- 
kommen renset, skrider man enten ligefrem til en Destillation, 
eller, hvor ethvert Spor af Vand kommer i Betragtning, efter at 
Vædsken desuden har henstaaet med Chlorcalcium. — Med Hen- 
syn til en mulig indtruffen Oversteenkning, har jeg sædvanligt end- 
nu engang destilleret den klare Veedske for sig, uden Kogning. — 
§. 14. 
Lugten og og Smagen ved det saaledes erholdte rene Mer- 
captan er kjendelig stærkere en ved det rensede. Det synes ei 
