133 
den ganglidse Intumescents af den Deel af N. communicans, 
hvor samme gjör sin störste Böining fortil. Hiin enkelte Nerve- 
fiber, der, som ovenfor er sagt, skiller sig fra de andre, som 
danne AR. superficialis, (den kaldes af Arnold nervus petrosus 
profundus minor og forener sig ifölge ham med A. profundus 
9: carotideus Nervi Vidiani*) gaaer bagtil og lidt nedad, gjen- 
nemborer pars petrosa og kommer tilsyne i Trommehuulheden, 
lige nedenfor den forreste Extremitet af processus cochlearis. 
Her gaaer den bagtil og efterat den som oftest har givet en 
Green til en Nerve i Trommehuulheden, der kommer fra de 
vegetative Nerver, som omslynge carotis cerebralisi dens Canal, 
löber den nesten lige tvers over promontorium, hvor den oftest 
tvedeles og forenes med en anden Nerve, der kommer frem ved 
den bageste Ende af processus cochlearis lidt foran fenestra 
ovalis og stiger nedad over promontorium. Nerven, der dannes 
ved Foreningen af disse Grene, fortsætter sit Löb over promon- 
torium, i omtrent 1 eller 3 Linies Afstand fra fenestra rotunda, 
hvor den optager en lille Green fra de opadstigende Grene af 
ganglion cervicale supremum eller fra Ram. profundus N. 
Vidiani. I det Tilfelde, hvor jeg saae nerv. profundus gaae 
over i et temmelig stort Ganglion i canalis caroticus, kom hiin 
Nerve fra Gangliet selv. Derpaa stiger Grenen iveiret og idet 
den treder igjennem Beenmassen kommer den tilsyne i den 
forreste og nederste Deel af Trommehuulheden; nu gjör den 
som oftest en Bue medens den vender sig opad og forener sig 
*) Der Kopftheil des vegetativen Nervesystems beim Menschen von 
F. Arnold, Heidelberg u, Leipzig 1831 4to pag. 102. 
