136 
og veltörret pars petrosa, seer man ogsaa smaae Furer i Benet, 
dannede af de omtalte Nerver; af disse er iser den tydelig, der 
gaaer skraa over promontorium og i hvilken Anastomosen mel- 
lem nervus petrosus cg nerv. glossopharyngeus er beliggende; 
de övrige ere mindre dybe og mangle ofte; dog undertiden ere 
de dybe nok, ja danne endog Canaler, hvilket iser er Tilfelde 
med den Deel af Anastomosen, der gaaer mere verticalt over 
promontorium; ısaa Fald staaer Canalen frem paa promontorium 
og Nerven kommer kun dunkelt tilsyne; undertiden strækker 
Canalen sig ikke over hele promontorium. 
Paa den indvendige Side af nervus maxillaris inferior, 
tet nedenfor foramen ovale, hvorigjennem Nerven kommer frem, 
ligger der et Ganglion, som Arnold opdagede og kaldte: Gang- 
lion oticum 9: auriculare, i den Formening at musculus 
tensor membrane tympani styres ved en Nervegreen fra dette 
Ganglion. Samme Ganglion ligger paa det Sted af den oven- 
nevnte Nervestamme, hvor denne fra sin udvendige Side afgiver 
nervus massetericus, buccinatorius og temporalis profundi 
og lidt ovenfor Udspringet af nervy. temporalis superficialis. 
Det er temmelig fladt, dets ydre Flade henger tet fast ved 
Stammen af nervus maxillarıs inferior, medens den indre Flade 
bekledes af et Fedtvev, der forbinder Gangliet med den cartila- 
gindse Deel af tuba Eustachii og med Begyndelsen af tensor 
velit palatini den bageste Extremitet naaer hen til arteria me- 
ningea media. Det findes undertiden lengere bagtil og bedek- 
ker da denne Arterie; Arnold har funden det mere fortil. 
Gangliet er af en aflang, ofte uregelmæssig Form; dets 
storste Diameter forfra bagtil er 5 til 4 Linier lang, Diameterne 
’ 
