164 
eller Pteris-Ileder og grønne *) Gresenge, paa det smalle 
Baand ner, der léber umiddelbart langs Havets Bred og som, be- 
staaende af reen Strandsand, er Sædet for Restingavegetationen. 
Mod den östlige Grendse, hvor Parahybafloden gjennembryder 
Bjergkjeden, der her fjerner sig lengere fra Kysten, udbreder 
sig en uoverseelig Slette, bekjendt under Navnet Campos dos 
Goyailacazes. Denne Slette er en stor Sidahede, hist og her 
næsten reen Greseng, der bærer alle Charakterer af at vere 
afvundet oprindelig Urskov. 
Det nordlige Affald af Serra do Mar indtil Bredden af Pa- 
rahybafloden har jeg bereist paa flere Punkter. Stiger man op 
i denne Dal fra Campos do Goyaitacazes, trænger man uafbrudt 
frem igjennem en sammenhengende Urskov, der i Yppighed og 
Kraft kan tjene som Monster paa denne Vegatationsform. Denne 
morke majestætiske Natur ledsager den Reisende, paa de Afbry- 
deler ner, som Culturen har frembragt i samme, indtil man 
har hevet sig 15—1600 Fod over Havet. Ved Byen Pindamin- 
hangala overraskes man ved det förste Syn af en Compo, der 
strax treder frem i sin fuldkomne Reenhed med sit havblaae 
Gres og sine eiendommelige forkryplede korkbarkige Tr&former. 
Denne Plet har À Legoa i Gjennemsnit. Ved Byen Taubate vi- 
ser sig en anden Plet, 1 Legoa i Gjennemsnit; mellem denne 
Bye og S. Jozé, ved et Gods, en Sdie, omkring Byen S. Joze 
begynder at danne sig en 4de og endelig + Legoa videre viser 
sig en Ste, der strækker sig iil Floden Rio comprido. Den 
*) Jeg adskiller ved dette Prædikat de kunstige Enge, der vindes ved 
Udryddelse af Urskov fra Grasengene, der tilhöre Camposvegetatio- 
ner, charakteriserede ved deres havblaäe Farve. 
