172 
stiske Beboere af Urskoven. Alt leder derfor til den Mening, at 
Skoven, der oprindeligen har bedækket de omtalte sporadiske 
Camposstrekninger, har været ægte Urskov. | 
Jeg har ovenfor beskrevet som alledte Former af Ursko- 
ven: Capueiro, Sida og Plerisheder og grönne Gresenge; og 
her fremtræder som afledt Form af samme Skov en ganske for- 
skjellig Vegetation. For nærmere at oplyse dette Punkt gaaer 
jeg over til först at undersöge de physiske Momenter, der synes 
st have den vesentligste Indilydelse paa Dannelsen af de tvende 
Vegetationens Hovedformer: Campos og Urskov. 
Til Dannelsen af Campos synes de vesentligste Betingel- 
ser at vere fölgende tre. 
1. Overfladens Jevnhed. Det er ikkun paa Sletter el- 
ler svagtbölgeformigt Terrain at denne Vegetationsform fore- 
kommer; i samme Grad, som Terrainet bliver ujævnt og bjer- 
gigt, gaaer den over i Urskov, og de bratte Affald af egentlige 
Bjergrygge bedækkes ufeilbarligen af den sidste Vegetationsform. 
2. Hoiden over Havet. Den for Hôisletterne ejendom- 
melige Vegetation har jeg intetsteds fundet paa en ringere Höide 
end 1500 Fod over Havets Niveau.  Hvor store Sletter udbrede 
sig 1 ringe Höide over Havfladen, f. Ex. ved Udlöbet af Para- 
hybafloden, bestaaer Vegetationen i de almindelige afledte For- 
mer af Urskoven, Capuwr, Sidaheder og grönne Gresenge. 
5. Jordbundens Torhed. Overalt i de sammenhængende 
Campos, hvor Jordbunden bliver fugtig, i Sumpe, ved Randen 
Stammens Hide. Jeg anslaaer derfor sikkert dette Figentræes 
Håide til 150 Fod, 
