_ 182 
tjener som Gjédning. Paa Grund af Vegetationens visne Til- 
stand i denne Aarstid udbrede Luerne sig vidt og bredt, og 
der er sikkert ikke mange Camposstrekninger, der undgaae 
denne aarligen tilbagevendende almindelige Brand. At paa 
denne Maade fra Aar til andet Campos serrados maae blive 
tyndere og tyndere, indsees let; thi skjöndt ved Naturens sær- 
egne Forsorg disse Campos-Træer i deres tykke korkagtige Bark 
ere forsynede som med et Pantser mod Ildens Indvirkning, 
bukke dog flere aarlig under, som man overbeviser sig om ved 
at betragte en slig Campo kort efter Branden, hvor man da vil 
see endeel Træer gandske forbrændte og forvandlede til Kul- 
sdiler, der i Löbet af Aaret ved Elementernes Indvirkring efter- 
haanden falde sammen. Lidt efter lidt forvandle sig saaledes 
disse Campos serrados til aabne Campos og man træffer i Na- 
turen alle Overgange fra den ene af disse Vegetationsformer til 
den anden. Dette Factum er uomstödeligt, men et andet Spörgs- 
maal er, om alle aabne Campos have en slig Oprindelse. I 
de Strækninger, jeg har havt Leilighed til at undersøge disse, lode 
mine Iagttagelser mig ingen Tvivl tilovers. Jeg har nemlig in- 
tetsteds fundet nogen Campo limpo, hvor ei en Mængde af de 
omtalte Rodskud og Træestubbe tilstrækkeligen vidne om en op- 
rindelig Skovvegetation. Jeg slutter altsaa, at alle aabne eller 
skovlöse Höisletter i det Indre af Brasilien oprindeligen have 
været bevoxne med 'Træer og at disse ved Brand ere ud- 
ryddede. 
Jeg gaaer nu over til at undersåge Forholdet mellem Cam- 
pos serrados eller Håisletternes aabne Skove og Cutanduvaen 
