183 
eller sammes tætte Skove. Catanduvaen er en tör steril Skov, 
hvoraf Indvaanerne ingen Nytte drage. To eller tre Gange af- 
brendt — dette er et Factum bekjendt nok blandt Landmændene 
— gaaer den over i Campo serrado, eller med andre Ord, for- 
vandler sig til en fordeelagtig Græsgang, med adspredt om- 
staaende Træer. I den torre Aarstid staaer denne Skov störste- 
delen uden eller med visnet Löv og befinder sig i en Tilstand, 
der særdeles begunstiger Ildens Udbredelse. Man kan saaledes 
forklare sig, hvorledes, trods den sparsomt adspredte Befolkning 
i disse Höisleiter, Antendelse af denne Skov paa langt fra hin- 
anden fjernede Punkter kan have til Fölge Udryddelsen af 
samme i betydelige Strækninger. Da nu, som jeg alt forhen 
har bemærket, hidtil ingen Campo serrado er kommet mig til- 
syne, hvori jeg ei har bemerket Træstammerne forkullede paa 
Overfladen, samt en Mengde af de för omtalte Rodskud og 
Treestubber, da vi endvidere have seet som et Factum, at Ca- 
tanduvaen afbrændt gaaer over i Campo serrado, da endelig 
Brasilianernes Landvessensystem indeholder som Princip den 
unyttige Catanduvas Udryddelse, — troer jeg, at man uden Be- 
tenkning kan antage, at alle Campos serrados eller Höisletter- 
nes aabne Skove nedstamme fra Catanduvaen eller samme 
tette Skove, hvilke, ved gjentagne Brande, efterhaanden ere 
gaaede over i denne ejendommelige Skikkelse. 
Jeg har hidtil som Aarsag til disse Brande blot omtalt 
den forsetlige Antændelse af den brasilianske Landmand til Be- 
hov for hans Qvægavl. Men denne Forklaring er langtfra til- 
