192 
andres ved Varmen, saa faaer Qviksôlvet et forandret Rum at 
udfylde til Siderne, paa Höidens Bekostning, hvis dets Masse for- 
bliver den samme, saa at Höiden ikke vil kunne forandre sig ef- 
ter hiin Lov alene, men maa tillige rette sig efter den: at i 
ulige vide Rør ere Höiderne omvendt som Diametrenes Qvadra- 
ter. Antage vi f. Ex. at Qviksölvet og Röret faae en forhöiet 
Varme, som udvider, saa vil Söilen efter den sidste Lov blive 
kortere end den skulde vere efter den förste, for at holde Mod- 
vægt mod det uforandrede Lufttryk.  Ligevægten er da ophe- 
vet, indtil der bringes saameget Qviksélv op i Röret over. det 
givne Niveau, som kan udfylde det, Sdilen mangler i den til | 
Modvegten fornödne Höide. Tænke vi os nu en Lufttrykmaaler, 
saa maae vi, da Varmen virker udvidende baade paa Röret og 
Oviksölvet, indrette Beholderen saaledes, at den ikke blot afgiver 
eller modtager det, der skal afgives til eller modtages fra Söilen, 
der bæres ved Lufttrykket, men tillige gjér dette saaledes, at 
Niveauet i samme, som er det hvorpaa Söilen hviler, desuagtet 
ikker flytter sig. Varmens Virkning paa Lufttrykmaaleren skal 
da give i Beholderen et Over- eller Undermaal af Oviksölv, som 
nölagtigen svarer til Soilens Under- eller Overmaal, for at For- 
dringen kan fyldestgjéres. Niveauet vil i dette Tilfælde ikkun 
stige eller falde, naar Lufttrykket forandres, og Ligevægten op- 
hæves, hvilket fölgeligen bliver det, som vi have at maale ved 
en ved Beholderen anbragt Maalestok. Forandringen 1 Qviksél_ 
vets Vægtfylde ved Varmen har dog nogen Indflydelse paa Oscilla- 
tionernes Stérrelse, men i Almindelighed af en uvigtig Betyd- 
ning, hvilket siden skal vises. Det bliver nu at afgjöre, hvoraf 
og hvorledes en Lufttrykmaaler skal være indrettet, for at den 
