01 
Det sikkreste Middel til at finde, om Beholderen i et saa- 
dant Barometer har sit rette Indhold, er naturligviis Varmen. 
Thi underkastes det en betydelig Varmeforandring, saasom en 
40°, paa en Tid da Lufttrykket har den antagne Verdie q, saa 
vil Niveauet e synke, hvis der er forlidet Qviksôlv i Beholderen, 
og stige, hvis der er formeget. Feilens Störrelse kan da let be- 
regnes 08 rettes. 
Det færdige Redskab vil vise Forandringer i Lufitrykket 
derved, at Niveauet e forholdsmessigen stiger eller falder. Men 
Afvigelserne fra Middelstanden foréges eller formindskes dog 
ved Varmen i samme Forhold som Qviksôlvets Aumfang, Tage 
vi en vis Afvigelse som Eenhed ved en bestemt Varme ac C, saa 
bliver ved en anden Varme, $, naar v/ er den maalte Afvigelse 
og v den rigtige, 
Ep LCR 1+ma 
1 m(a+1) (3—a) 
naar | er Coeffici nten, der angiver Maalestokkens Udvidelse for 
1+(m—1)a 
1+-(m—1)(a-+1) (d—a))> 
| eller væv" 
1? C. Varmen a vil i Almindelighed beqvemmest vere 0° eller 
Middelvarmen paa det Sted, hvor Instrumentet anbringes. Velge 
vi den første og sætte, under Forudsætning, at Maalestokken er 
af Messing, (m — 1) == 0:0001614, saa viser folgende Tabel 
Feilens Störrelse udtrykt i Tusindedele af de som Enheder an- 
tagne Maal, f. Ex. franske Linier. Den Överste Række svarer til 
den maalte Afvigelse, og den förste verticale til Varmen $. Fei- 
len staaer i den Rude, som dannes af de Spalter, der indeholde 
begge. 
Vid. Selsk. phys. og math. Skr. F1. Deel, Cc 
